# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Hellēņi

Aristokrātija

Pilsonība

Sievietēm, ienācējiem un vergiem nebija pilsoņu tiesības.

Pilsoņus sargā polisas likumi.

Pastāv verdzība.

Vergu pienākumi:

grūtākie un netīrākie darbi

gatavoja ēst

sargāja māju

audzināja saimnieka bērnus

Polisas vērtības:

disciplīna

saskaņa

likumība

Grieķi nosodīja:

alkatību

savtīgumu

varaskāri

VALSTS

Nekad nebija vienota valsts.

Polisa - grieķu pilsētvalsts.

Polisas - neatkarīgas un patstāvīgas valstis.

Politika - viss, kas saistīts ar polisas pārvaldi.

Katrai polisai - savas noteiktas institūcijas un prakse.

RELIĢIJA

Tieša

Klātesoša

Saistīta ar mītiem

POLITEISTISKA

Pamatojās ticībā:

neskaitāmām antropomorfām

12 Dieviem

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

POLITIKĀ:

Atēnās pirmo reizi cilvēces vēsturē tika īstenota demokrātija.

Solons - atēniešu aristokrāts, dzejnieks un politiķis

veica plašas reformas, mainīja Atēnu valsts uzbūvi.

FILOZOFIJĀ:

Sengrieķu nopelns ir filozofijas kā zinātnes izveidošana.

Natūrfilozofi - pētīja dabu un tās saistību ar cilvēka izcelsmi.

centās balstīties uz zinātniskiem spriedumiem.

Sokrats - pirmais izcilais Atēnu uzplaukuma laikmeta filozofs.

mācīja par visu šaubīties

MATEMĀTIKĀ:

Pitogors pierādīja, ka jebkura taisnleņķa trijstūra hipotenūzas kvadrāts vienāds ar abu pārējo malu kvadrāta summu.

Eiklīdam izdevās izveidot tādu matemātikas zinātni, kas balstās uz aksiomu un teorēmu sistēmu.

Pitogors - viens no izcilākajiem astronomiem. Bija pirmais, kas apgalvoja, ka Zemei ir lodes forma un tā atrodas visuma centrā.

MEDICĪNĀ:

Empedokls atklāja, ka asinis plūst no sirds uz sirdi un ka ādas poras piedalās elpošanas procesā.

Kosas Hipokrats uzskatīja, ka katrai slimībai ir dabisks cēlonis un bez dabiska cēloņa nekas nenotiek.

SPORTĀ:

Senajā Grieķijā laika skaitīšanu sāka ar pirmajām olimpiskajām spēlēm, kas norisinājās 776. gadā p.m.ē.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

Seno grieķu mākslas augstākais uzdevums - garīgā un fiziskā, formas un satura, dvēseles un ķermeņa harmonija.

ARHITEKTŪRA:

Tempļi

Partenons

Ēku celtniecībā izmantoja akmeni un marmoru.

Klasiskās arhitektūras ordera tipi:

Doriskais orderis

Joniskais orderis

Korintiskais orderi

Brīvdabas teātris

Dionīsa teātris

Orhēstra - apaļš laukums, kur uzstājās koris.

Teatrons - skatītāju sēdvietas.

Skēne - vieta, kur uzstājās aktieri.

Ievērojamākie traģēdiju autori - Sofokls, Eiripīds

TĒLNIECĪBA:

Tēlniecību uzskatīja nevis par mākslu, bet gan par amata prasmi.

Grieķu tēlnieki savos darbos centās akcentēt fiziskā un garīgā skaistuma harmoniju.

Viens no slavenākajiem 5. gs. vidus tēlniekiem - Mirons Vispazīstamākais darbs - diska metēja figūra.

GLEZNIECĪBA:

Apgleznoja tempļu un portiku sienas.

Zīmējumi uz māla traukiem attaino grieķu dabu, iedzīvotāju nodarbošanās veidus, vēsturiskus notikumus, sadzīves tradīcijas.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Romas civilizācijas veidojas vairāku kultūru ietekmē – neindoeiropiešu tautas, galli, ķelti, feniķieši, etruski, grieķi.

PATRICIEŠI - dižciltīgie, veidoja valdošo slāni zemkopju tautā.

PLEBEJI - iedzīvotāji , brīvā nedižciltīgā tauta.

Proletārieši - visnabadzīgākais slānis.

Nobiļi - patriciešu un plebeju aristokrātijas pārstāvji.

Jātnieki - otrā varenā pilsoņu kārta.

Sabiedrībā svarīgākā sociālā vienībā bija famīlija – ģimenes galva, viņa sieva un bērni.

VALSTS

Republika

Amatpersonām piederēja izpildvara

Padomei piederēja padomdevēja vara

Tautai piederēja suverēna vara

Senāta locekļus, 300 vīrus, iecēla uz mūžu.

Augstākā vara piederēja tautas sapulcei.

RELIĢIJA

Totēmisma un fetišisma elementi.

Romiešiem nav savu dievu skulpturālu atveidojumu.

Dievības romiešiem atklājās caur konkrētiem dzīves notikumiem, izredzētiem cilvēkiem vai pat valsti.

Zīlēšana

Neviens nozīmīgs lēmums pat valstiskā mērogā netika pieņemts, nenoskaidrojot, ko rāda likteņa zīmes.

Laru kults uzglabāja pēcnāves maskas

Vestas kults galvenais uzdevums bija raudzīties, lai nenodziest svētā uguns

Romiešu reliģijā notika dievu antropomorfizācija

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Romas iekarotajās teritorijās mācījās latīņu valodu

Valsts pārvaldes valoda.

Latīņu literatūras un vēstures darbi ir saglabājušies, pateicoties mūkiem.

Tos vāca, tad pārrakstīja musulmaņu zinātniekiem

Romiešu radītie likumi pārdzīvoja impērijas sabrukumu.

Atsevišķi to principi ir saglabāti mūsdienu jurisprudencē.

Romieši kopēja grieķu skulptūras, daļa no tām ir saglabājusies līdz mūsdienām.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

ARHITEKTŪRA:

Romieši bija izcili celtnieki un arhitekti.

ceļi

tilti

akvedukti

daudzstāvu nami

villas

Akvedukts - viens no izcilākajiem arhitektūras celtņu tipiem,  stiepās vairāk nekā 16 km garumā, piegādāja Romai ūdeni no attāliem kalnu strautiem un upītēm.

Romiešu inženieriem sasniegums bija veidot arkas.

Romas foruma laukums - no visām pusēm centrālo laukumu ieskāva visdažādākās celtnes.

Panteons - templis visu dievu godināšanai.

Kolizejs - vēsturē lielākais amfiteātris bija celtniecības un tehnikas brīnums, arēnu piepildīja ar ūdeni, lai  vērotu jūras kaujas.

TĒLNICĪBA:

Reālistiska - atšķirībā no grieķu un romiešu mākslas
Romiešu tēlnieki radīja neizskaistinātus portretus, rūpējoties par lielu portretisko līdzību.

Atdarināja grieķu klasiskā perioda darbus

Cilnis - ļoti populārs tēlniecības veids Romā

GLEZNIECĪBA:

Pompeji un Herkulāna - sniedz Senās Romas glezniecības vislabāko priekštatu.

Glezniecība kalpoja telpu izdaiļošanai.

Iecienīti attēlojumi gleznās:

dabas ainavas

ornamenti

putni

dzīvnieki

mitoloģija

Mozaīku romieši veidoja no maziem, krāsainiem akmeņiem, bet biežāk no māla gabaliņiem.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Pirmā kārta - garīdzniecība

mūki

priesteri

bīskapi

pāvests

Otrā kārta - dižciltīgie

bruņinieki

hercogi

grāfi

karaļi

Trešā kārta - sabiedrība, strādnieki.

zemnieki

Senjors – kungs, lēņa devējs.
Vasalis – bruņinieks, lēņa saņēmējs.
Lēnis – zemes gabals.

VALSTS

Valsts pārvalde viduslaikos gūlās uz valdnieka pleciem.
To rīcībā nebija patstāvīga karaspēka, nedz sazarots ierēdņu aparāts.

Valsts vara - vāja.

Valdnieki valdīja nevis pār teritoriju, bet pār cilvēkiem.

Viduslaiku valstis bija valdnieka un vasaļu savienības.

Valdnieks nebija spējīgs valdīt bez aristokrātijas  un Baznīcas atbalsta.

RELIĢIJA

Baznīca viduslaikos noteica visu cilvēka dzīvi no piedzimšanas līdz nāvei.

Ikdienā cilvēki ievēroja visus baznīcas priekšrakstus.

gavēnis, svētās dienas, svētki.

Gadā bija daudz svētku, kuri atgādināja par Jēzus un svēto dzīvi.
Kā piemēram:

Jaunais gads, Ziemassvētki

Baznīca veica vēl arī citas funkcijas.
Tā rūpējās par:

kristietības izplatīšanu

slimo kopšanu

nabagiem

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Viduslaikos attīstījās astronomija

Medicīna - medicīnas zinātne rūpējas par cilvēka dvēseles un ķermeņa veselību.

Alķīmija bija mēģinājums uzlabot dabas elementus, tuvinot tos pilnībai, dievišķot.

Universitātes - organizācijas ar savu pārvaldi.
Apmācības veidi bija lekcijas un disputi, notika latīņu valodā.

Universitātēs bija bibliotēkas, kur pārrakstīja grāmatas.

Senākā literatūras forma bija dzeja, no kuras attīstījās: darba dziesmas, rituālās dziesmas, gadskārtu dziesmas.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

ARHITEKTŪRA:

ROMĀNIKAS posma arhitektūrai raksturīgi:

Dievnami, klosteri un pilis.

Smagnējas un tumšas akmens celtnes.

Mazi un šauri logi.

Noteicošās - horizontālās līnijas.

Noapaļota, pusaploces arka.

GOTIKAS posma arhitektūrai raksturīgi:

Rātsnami, ģilžu ēkas, dzīvojamās mājas.

Sienas kļuva plānākas un augstākas.

Celtnes pamatā ir karkasa konstrukcija:

Balsti

Pārsegums

Arkbutāni – pusarku sistēma

Kontraforsi

Lieli un augsti logi.

Krāsainas vitrāžas un loga rozes.

Noteicošās ir vertikālās līnijas.

Daudzi velvju veidi:

Krusta

Zvaigžņu

Tīkla

Šūnu

Ziedu

Vēdekļu

Piramidāli tornīši

ROMĀNIKAS TĒLNIECĪBA:

Tēlniecībai liela nozīme arhitektūras izdaiļošanai.

Tēlniecības galvenais veids – cilnis.

Ar cilni tika rotāti kolonnu kapiteļi, portāla timpanonu.

Rotājumi:

Ģeometriski ornamenti

Augu motīvi

Dzīvnieki

Cilvēku figūras

Timpanonā bieži attēloja pastaro tiesu vai sižetu no Apokalipses.

GOTIKAS TĒLNIECĪBA:

Katedrāles fasāde rotāta ar skulptūrām.

Tēlniecības veids - cilnis.

GLEZNIECĪBA:

Sienas un velves klāja freskas

Miniatūra – gleznojums, ar kuru rotāja viduslaiku rokraksta.

Vitrāžas – ornamentālā kompozīcija, veidota no krāsainiem vai bezkrāsainiem stikla gabaliņiem.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Bizantijas impērija - milzīga valsts ar valodu un tradīcijām, dažādu iedzīvotāju sastāvu, kā arī atšķirīgu ekonomisko attīstības līmeni.

Daudzās milzīgās valsts provinces apdzīvoja hazāri, franki, slāvi, grieķi, armēņi.

Bizantijas sabiedrība uz tā laikmeta pasaules fona bija augsti izglītota, izsmalcināta.

Atsevišķas skolas bija paredzētas sieviešu izglītībai.

VALSTS

Austrumroma saglabāja politisku vienotību, imperatora varu, daudzskaitlīgu ierēdniecību, armiju un romiešu likumus.

Bizantija kļuva par faktisko Romas impērijas mantinieci.

Valsts pārvalde bija centralizēta.

Augstākā vara piederēja imperatoram, kurš tika uzskatīts par dievišķu. Tam pakļāvās valsts ierēdņi un armija.

Bizantija tika pārvaldīta no Konstantinopoles.

RELIĢIJA

Justināns I nostiprināja kristīgo baznīcu.

Baznīca valstī veica sociālo darbu – uzturēja slimnīcas, patversmes, dalīja maizi trūcīgajiem.

Imperators slēdza grieķu filosofu skolas, zinātne attīstījās tikai baznīcas vadībā.

Valdošā reliģija - pareizticība

Pareizticības centrālā figūra - mūks.

Viens universāls un pilnīgs Dievs centrā. Neierobežota kristīgā monarhija.

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Kristiešu augstskola

nodibināta Konstantinopolē

sauca par auditoriju

Tur mācījās grieķu valodas gramatiku, retoriku, tiesības un filozofiju.

Zinātnieks Leons Matemātiķis atklāja, ka mainīgus skaitļus aprēķinos var aizstāt ar burtiem.

Algebras radītājs

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

ARHITEKTŪRA:

Romieši celtniecībā ieviesa arkas un kupolus.

Viņi arī prata sastiprināt akmeņus un ķieģeļus ar javu.

Bizantijā bija augsti attīstīta arhitektūra.

Nozīmīgākās bizantiešu celtnes bija baznīcas.
Tās parasti būvēja no divām lielām arkām, kas bija savienotas krustā.

Tāda veida celtnes sauca par krusta-kupola celtnēm.

TĒLNIECĪBA:

Bizantiešu perioda laikā tika radīti ļoti maz skulpturālu darbu.

Tomēr skulptūra tika izmantota mazākā mērogā dažos nozīmīgajos laikmeta darbos.

Piemēram, tā izmantoja, lai veidotu nelielus mākslinieciskus reljefus tādos materiālos kā ziloņkauls.

GLEZNIECĪBA:

Mākslas darbus bizantieši pārsvarā veltīja baznīcai.

Baznīcas sienas tie rotāja ar freskām un mozaīkām.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Ģimenes un sabiedrības darbības valsts labā tika slavētas un cildinātas.

Fizisko darbu arvien retāk vērtēja kā pazemojumu.

Pārmaiņas vīriešu un sieviešu saskarsmē mājās un sabiedrībā:

Nošķirtas darba vietas no dzīvesvietas.

Ģimeni sabiedrībā pārstāvēja vīrietis.

Sievietēm bija liegta izglītība skolās, augstskolās.

Turīgās ģimenēs sievietes mācījās pie mājskolotāja.

VALSTS

Itālijā -  raksturīga plašu iedzīvotāju slāņu piedalīšanās pārvaldē.

Valdnieki algoja humānistus kā valsts sekretārus un padomniekus.

RELIĢIJA

Reliģija, ticība, vairums ikdienas dzīves tradīciju un paradumu saglabājās.

Renesanses jaunās vēsmas nebūt nenozīmēja tūlītēju baznīcas lomas mazināšanos sabiedrībā.

Reformācijas laikā daudzās valodās tika pārtulkota Bībele.

Bībeles tulkojumi lika pamatu nacionālajai literatūrai.

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Humānisms ir uzskatu sistēma, kas centrēta uz cilvēku, tā vērtībām un prasībām.

Humānisti apjūsmoja un analizēja cilvēka individualitāti. Savu zinātnisko darbību viņi dēvēja par studija humanitatis.

Viņi uzskatīja, ka ideālam cilvēkam jābūt brīvam garā, vispusīgi izglītotam un fiziski spēcīgam.

Ierosmi savām teorijām humānisti atrada antīko autoru sacerējumos.

Renesanses cilvēks sāka pastiprināti uzticēties tam, ko redz cilvēka acs, tāpēc pievērsa lielu uzmanību dabaszinātnēm.

Roterdamas Erasms - viens no spilgtākajiem renesanses domātājiem, izcils teologs, humānists un aktīvs tā laika baznīcas kritiķis.

Viljams Šekspīrs - viens no izcilākajiem literātiem, angļu dramaturgs.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

ARHITEKTŪRA:

Renesanses stils arhitektūrā veidojās, apvienojot Senās Romas un vietējās viduslaiku arhitektūras tradīcijas.

Renesanses stilā uzsvars tiek likts uz simetriju, skaidrām proporcijām, ģeometriju, līdzsvaru un harmoniju.

GLEZNIECĪBA:

Leonardo da Vinči - dižrenesanses mākslas stila pamatlicējs, itāļu gleznotājs, tēlnieks, arhitekts, zinātnieks un inženieris.
Slavenākā Leonardo da Vinči glezna - portrets "Mona Liza".

Vispilnīgāk dižrenesanses humānisma ideālus, tai skaitā monumentalitāti, vispārinātu formu, cilvēka skaistuma un spēju apliecinājumu attēloja Mikelandželo Buonarroti.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Augstākā elite:
valdnieks vai valdnieces, viņu tuvākie padomdevēji un augstākie amatpersonas.

Viņiem piederēja visa politiskā, ekonomiskā un tiesiskā vara, un viņu pozīcijas tika mantotas.

Adelība:

noblīvēts slānis, kas ietvēra augstākās sabiedrības klases, tostarp greifu, baronu, bruņinieku un citu zemju īpašniekus.

Viņiem bija iedzimtas privilēģijas, piemēram, tiesības uz zemi un nodokļu atlaidēm.

Dvēseļu ķēniņi un baznīcas hierarhija:
baznīcai bija ievērojama ietekme absolūtisma laikmetā.

Dvēseļu ķēniņi, piemēram, pāvests un baznīcas augstākie amatpersonas, bija būtiski politiskie un garīgie līderi, kuriem bija liela vara un ietekme sabiedrībā.

Pilsoņi:
pilsoņi sastāvēja no iedzīvotājiem, kas nebija iekļauti augstākajos slāņos. Tie varēja ietvert pilsētas iedzīvotājus, amatniekus, mazos uzņēmējus un profesionāļus.

Pilsoņi parasti nebija priviliģēti ar politiskām tiesībām, bet dažiem no viņiem bija kāda mēra brīvība un ekonomiskā stabilitāte.

Zemnieki un lauksaimnieki:
zemnieki veidoja lielāko daļu absolūtisma laikmeta sabiedrības. Viņi bija nodarbināti lauksaimniecībā un bija zemiemnieki, kas strādāja zem zemju īpašniekiem.

Viņiem bija maz vai nekādas politiskās tiesības un bieži vien dzīvoja grūtībās un atkarībā no citiem slāņiem.

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Filozofija un politiskā doma:

Absolūtisma laikmetā daudzi filozofi un domātāji nodarbojās ar politiskās domas attīstību.

Piemēram, Francijā Renesanses laikā parādījās ietekmīgs politiskais domātājs un filozofs Makssimiliāns Robespjērs, kurš veicināja jēdziena par cilvēka tiesībām un iekšējo brīvību attīstību.

Izglītība un zinātne:

Absolūtisma laikmetā attīstījās izglītības sistēmas, kas ļāva plašākai sabiedrības daļai iegūt izglītību.

Universitātes un akadēmijas tika dibinātas, nodrošinot zināšanu pieejamību. Zinātniskais progress bija pamanāms dažādās jomās, piemēram, medicīnā, matemātikā un dabaszinātnēs.

Literatūra un māksla:

Absolūtisma laikmetā literatūra un māksla bija nozīmīgs veids, kā izpaust domas un kritiku pret esošo kārtību.

Dažādi slaveni literāti un rakstnieki, piemēram, Volters, Fransuā Rable, Viljams Šekspīrs, Džons Lokss un Johans Volfgangs Gete, radīja nozīmīgus darbus, kas ietekmēja domu attīstību un kultūru.

Tirdzniecība un ekonomika:

Absolūtisma laikmetā attīstījās arī tirdzniecība un ekonomika.

Dažas valstis, piemēram, Nīderlande un Lielbritānija, pieredzēja tirdzniecības un industriālās revolūcijas, kas radīja ekonomikas izaugsmi un jaunas inovācijas.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

Mākslas glezniecība:

Absolūtisma laikmetā glezniecība turpināja evolūciju, iegūstot jaunus stilus un tehnikas.

Tika veidoti portreti un ainavas, kas bieži attēloja valdniekus un viņu tuvākos padomdevējus.

Piemēri ietver Antoanu Van Diku, Pēteri Pāvelu Rubeni un Žakli-Luisa Devidu.

Skulptūra:

Skulptūra bija svarīgs mākslas izpausmes veids, kas tika plaši izmantots absolūtisma laikmetā. Valdnieku un aristokrātu statujas un pieminekļi tika izveidoti, lai apliecinātu viņu varu un prestižu.

Arhitektūrā tika veidoti grandiozi pils un baznīcu kompleksi. Piemēri ietver Đamboloņiņi, Bartolomeo Rastrelli un Andrea Palači.

Mūzika:

Mūzika absolūtisma laikmetā bija cieši saistīta ar karaļu un aristokrātu patronāžu.

Baroka mūzikas laikā tika veidoti daudzi slaveni komponisti, piemēram, Johans Sebastians Bahs, Antoans Lūijs Šēzonis un Vofgangs Amadejs Mocarts.

Baroka un klasisma laikā tika attīstītas simfonijas, sonātes, operas un koncerti.

Literatūra un teātris:

Absolūtisma laikmetā literatūra un teātris spēlēja svarīgu lomu kultūras izpausmē.

Ievērojami literāri darbi tika radīti, piemēram, Moljēra "Tirnās" un Šekspīra darbi, kas joprojām ir populāri.

Teātrī tika izrādītas izsmalcinātas tragēdijas, komēdijas un mākslas priekšnesumi, kas bieži attēloja sociālos un politiskos tematus.

# data[].attributes.body
SABIEDRĪBAS RAKSTUROJUMS

Intelektuāļi un domātāji:

Apgaismības laikmetā intelektuāļi un domātāji, piemēram, filozofi, rakstnieki un zinātnieki, spēlēja svarīgu lomu sabiedrībā.

Viņu domas, publikācijas un diskusijas veicināja politiskās, sociālās un intelektuālās pārmaiņas.

Adelība:

Apgaismības laikmetā adeli un noblīvēto iedzīvotāju slāni vairs neatbalstīja tikai viņu dzimtsaraksts un iedzimtās privilēģijas.

Tika uzsvars likumu vienlīdzībai un vērtībām, kas attiecas uz visiem sabiedrības locekļiem neatkarīgi no viņu sociālā statusa.

Buržuāzija:

Apgaismības laikmetā attīstījās buržuāziskā klase, kas ietvēra bagātākos pilsētu iedzīvotājus, tirgotājus, amatniekus un uzņēmējus.

Buržuāzija spēcīgi veicināja ekonomikas izaugsmi, racionālu domāšanu un uzņēmējdarbības brīvību.

Strādnieki un zemnieki:

Apgaismības idejas ietekmēja arī strādnieku un zemnieku slāņus.

Tika apšaubīta agrākās laikmetu ierobežojumu sistēma, kas bija balstīta uz feudālo struktūru un ierobežotu personisko brīvību. Tas izraisīja sabiedriskos un politiskos kustības, kas cīnījās par darba tiesībām, sociālo taisnīgumu un vienlīdzību.

# data[].attributes.body
INTELEKTUĀLIE SASNIEGUMI

Filozofija:

Filozofi apgaismības laikmetā veicināja racionālas domāšanas principu un loģiskās analīzes attīstību.

Slaveni filozofi, piemēram, Volterijs, Rūsos, Monteskejs un Kantu, izvirzīja idejas par cilvēka tiesībām, brīvību, demokrātiju, toleranci un sapratni.

Zinātne:

Apgaismības laikmetā zinātne un empīriskais pētniecības veids guva lielu nozīmi. Zinātnieki pētīja dabas likumus, attīstīja jaunas metodes un izmantoja eksperimentu veikšanu.

Zinātnieki, piemēram, Nīls Bors, Izaks Nūtons, Karls Linijs un Laplass, ievērojami veicināja dabaszinātnes un medicīnas attīstību.

Literatūra:

Apgaismības laikmetā literatūra un publicistikas darbi kalpoja kā svarīgs līdzeklis, lai popularizētu apgaismības idejas.

Rakstnieki, piemēram, Volterijs, Denijs Didro un Žans Žak Ruso, veidoja darbus, kas aicināja uz domāšanu, kritisku izpratni un taisnīgumu.

Izglītība:

Apgaismības laikmetā izglītības sistēmas tika modernizētas, un pieaugoša nozīme tika pievērsta vispārējai izglītībai.

Tika dibinātas skolas, universitātes un bibliotēkas, lai nodrošinātu plašākas zināšanu un izglītības pieejamību.

Politiskās domas attīstība:

Apgaismības laikmetā radās idejas par valsts vara un tās ierobežošanu, pilsoņu tiesībām un demokrātiju.

Politiskie teorētiķi un domātāji veicināja politisko domu attīstību, izvirzot idejas par sociālo līgumu, ierobežotu varu un taisnīgumu.

# data[].attributes.body
MĀKSLAS JOMAS

Gleznas:

Apgaismības laikmetā gleznas ieguva jaunu nozīmi un funkciju. Tika popularizētas tēmas, kas attēloja cilvēka sapratni, zināšanas un sapratni par dabu un sabiedrību.

Gleznas bieži attēloja ainavas, portretus, kā arī vēsturiskus un mitoloģiskus notikumus.

Skulptūra:

Apgaismības laikmetā skulptūra tika izmantota, lai atspoguļotu apgaismības idejas. Skulptori bieži veidoja skulptūras, kas attēloja slavenus intelektuāļus, filozofus un valstsvīrus.

Tika vērtētas harmoniskas formas un dabas mēroga attēlojumi.

Arhitektūra:

Apgaismības laikmetā arhitektūra bija spēcīgs izpausmes veids.

Veidojās jauni arhitektūras stili, piemēram, klasicisms, kas balstījās uz antīko Grieķijas un Romas estētiku un idejām. To raksturoja proporcijas, simetrija un harmonija.

Literatūra un teātris:

Apgaismības laikmetā literatūra un teātris spēlēja svarīgu lomu ideju izplatīšanā.

Rakstnieki un dramaturgi, piemēram, Moljērs, Žans Žak Ruso un Gottholds Efraims Lessings, veidoja darbus, kas attēloja sabiedrības un politiskos jautājumus, kritizēja sociālos nekrietnumus un veicināja domāšanu.

Mūzika:

Apgaismības laikmetā mūzika attīstījās, veidojoties jauniem mūzikas žanriem un kompozīcijas stilam.

Klasiskā mūzikas periods, kas ietvēra darbus no Johana Sebastiana Baha līdz Volfgangam Amadejam Mocartam, bija saistīts ar racionālu kompozīciju, emocionālu izteiksmi un harmonijas pētījumiem.