# data[].attributes.headline
Iseanalyysi: Millainen esiintyjä/viestijä olen? Haluan olla?

# data[].attributes.subject
Iseanalyysi: Millainen esiintyjä/viestijä olen? Haluan olla?

# data[].attributes.body
Viestinässä

A)

Vahvuudet/Hyvät puolet

Empaattinen

Rauhallinen

Ymmärtävä

Ongelmia/ristiriitoja ratkaiseva

Hyvä kuuntelija

Aito persoonallisuus

Rehellisyys

Heikkoudet/Kehitettävät puolet

Katsekontakti

Kehon kieli esiintyessä

Itsevarmuus

# data[].attributes.body
B)

Vahvuuksistani ja heikkouksistani päätellen olen sellainen viestijä, joka arvostaa ymmärrystä ja empatiaa. Olen rauhallinen ja osaan kuunnella hyvin, mikä auttaa luomaan luottamuksellisen ilmapiirin. Vahvuuteni, kuten ongelmien ratkaiseminen ja rehellisyys, tekevät minusta erinomaisen tiimipelaajan ja keskustelijan.

Heikkouteni, kuten katsekontaktin ja kehon kielen haastavuus, voivat vaikuttaa viestintäni sujuvuuteen, erityisesti esiintymistilanteissa. Itsevarmuuden kehittäminen voisi auttaa minua tuomaan vahvuuteni vielä paremmin esille.

Yhteenvetona..

Olen empaattinen ja rehellinen viestijä, joka voisi kehittyä enemmän itsevarmuudessa ja nonverbaalisessa viestinnässä.

# data[].attributes.headline
Polku Parempaan Viestintään: Tavoitteet ja Motivaatio

# data[].attributes.subject
Polku Parempaan Viestintään: Tavoitteet ja Motivaatio

# data[].attributes.body
Tavoitteeni

Katsoa keskusteluissa ja esiintymisisssä ihmisiä silmiin niin paljon kuin mahdollista

Haastaa itseäni pelottavissa tilanteissa, kuten uuden ihmisen kanssa keskustelun aloittaminen

Esiintyä itsevarmana ja luottaa omiin taitoihini

Näyttää itsevarmalta hyvällä kehon kielellä ja avoimuudella

Haluan olla sellainen viestijä, jonka voi ottaa tosissaan ja jota on mielenkiintoista kuunnella

Haluan löytää itsestäni uusia puolia viestijänä/esiintyjänä

Tavoitteeni perustuvat siihen, että minulle on aina ollut hankalaa esiintyä tai olla näytillä ja kuultuna monien ihmisten edessä. Jännitän aina kaikenlaista esiintymistä ja joskus se johtaa ahdistukseen. Olisi siis tärkeää tulevaisuuden työelämään perustuen oppia esiintymisen ja viestinnän taitoja yhä enemmän ja saada itsevarmuutta omaan itseeni.

# data[].attributes.body
Kehittämiskohde:

Avoin kehon kieli ja itsevarmuus viestinnässä.

Tavoite:

Parantaa kehon kieltä ja itsevarmuutta vuorovaikutustilanteissa siten, että pystyn ylläpitämään katsekontaktia ja käyttämään avoimia asentoja luonnollisesti.

Keinot:

Kehon kielen havainnointi

Tarkkailen omaa kehon kieltä eri tilanteissa.

Kirjoitan muistiin havaintoja ja kehityskohteita.

Harjoittelu peilin edessä

Harjoittelen esittämistä tai keskustelua/puheita peilin edessä.

Kiinnitän huomiota asentoon, eleisiin ja ilmeisiin.

Palautteen kerääminen

Pyydän työkavereilta ja ystäviltä palautetta kehon kielestä ja itsevarmuudesta.

Käytän saamiani palautteita kehityksen tukena.

Netistä oppiminen

Luen netistä kehon kielestä ja esiintymisen vinkeistä.

Otan opit käytäntöön mukaan.

Aikataulu:

Viikko 1:

Havainnointi ja oppiminen

Viikko 2:

Harjoittelu ja palaute

Viikko 3:

Käytännön soveltaminen ja ryhmätilanteet

Viikko 4:

Arviointi ja jatkosuunnitelma tulevalle

# data[].attributes.headline
Esiintymisjännityksen lieventäminen 10 kohdan vinkkilista <3

# data[].attributes.subject
Esiintymisjännityksen lieventäminen 10 kohdan vinkkilista <3

# data[].attributes.body
1. Älä vaadi itseltäsi täydellisyyttä

Perustelu: Jos en vaatisi itseltäni liikoja, en olisi niin pettynyt jälkeenpäin.

2. Puhu aiheista, joista olet kiinnostunut/tunnet hyvin

Perustelu: Oikeastaan tykkään puhua ja esiintyä vain silloin, kun aihe on itselleni tuttu ja turvallinen.

3. Pelko vähenee osaamisen/kokemuksen myötä

Perustelu: Jos saan tarpeeksi kokemusta esiintymisestä (sen hyvistä ja huonoista kokemuksista), luulisin oloni helpottuvan aina vähitellen.

4. Valmistaudu ja harjoittele hyvin

Perustelu: Kun tiedän että osaan esittämäni osan moitteettomasti, en jännitä enää yhtä paljoa.

5. käytä pelkoa motivaationa

Perustelu: Joskus jännittämisen pelko voi auttaa minua suoriutumaan paremmin.

6. Harjoittele hengittämään syvään/rauhassa

Perustelu: Puhe ei menisi liian nopeaksi ja epäselväksi.

7. Ole oma itsesi

Perustelu: Jos en esitä jotain mitä en ole, en voi epäonnistua pahasti.

8. Etsi tuttu naama joukosta

Perustelu: Tutulle naamalle esittäminen on aina helpompaa kuin tuntemattomille.

9. Pidä viestisi yksinkertaisena

Perustelu: Kun viesti ei ole pitkä ja monimutkainen, ei tule kauheasti muistikatkoksia tai hankalia tilanteita.

10. Istu/seiso tukevasti ja pue jotain mukavaa

Perustelu: Mukava asento/vaatetus -> mukavampi esittää -> ei liian itsetietoinen olo.

Lähteet:

https://elaparemmin.fi/blogi/eroon-esiintymisjannityksesta/

https://positivepsychology.com/performance-anxiety/

https://duunitori.fi/tyoelama/voita-esiintymisjannitys

https://www.kaleva.fi/psykologin-neuvot-esiintymisjannitysta-voi-vahenta/1708063

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuinka päästä eroon esiintymisjännityksestä, tai ainakin vähentää sen määrää? Tämänkertaisessa tekstissä haluan jakaa 10 vinkkiä, joiden avulla se on onnistunut itseltäni. Uskon, että osa vinkeistä saattaa osoittautua hyödyllisiksi myös muiden kohdalla.

Lavakauhu on ennestään tuttu ilmiö myös omassa elämässäni. Kun kärsin nuorempana ujoudesta, oli ajatus ihan millaisesta tahansa esiintymisestä todella epämiellyttävä, usein jopa aivan mahdoton. En usko, että esiintymispelosta voi päästä ikinä täydellisesti eroon. Ajan myötä olen kuitenkin onnistunut oppimaan eroon ensin ujoudestani ja myöhemmin myös esiintymispelosta.

10 tapaa päästä eroon esiintymisjännityksestä

1. Ymmärrä jännitystä, salli itsesi jännittää ja totu jännittämiseen

Esiintymisen jännittäminen on äärimmäisen normaalia. Lähes jokainen jännittää esiintymistä, vaikka ei sitä myöntäisikään. Harhakuva siitä, etteivät muut ihmiset jännittäisi esiintymistään syntyy siitä, että valtaosa meistä on tottunut peittämään jännityksensä. Tämä saattaa johtua siitä, että jännittämistä pidetään jollain tapaa nolona ja epähyväksyttävänä.

Todellisuudessa jännittämisestä ei tarvitse päästä eroon. Useimmissa tapauksissa siitä täysin eroon pääseminen on mahdotonta. Jännittäminen on kehon normaali reaktio ja sellaisenaan siihen kannattaa myöskin suhtautua.

On tärkeää muistaa, että jännittäminen itsessään on vaaratonta. Jännittäminen voi häiritä esiintymistämme, mutta se harvoin estää tai edes pilaa sitä. Vaikka olisimme sisäisesti hyvinkin vahvasti jännittyneitä, ei se välttämättä näy ollenkaan ulospäin.

Jännittämistään on kuitenkin tärkeä ymmärtää. Henkilö, jolle jännitys on vieras ja epätoivottu reaktio, on hyvin altis tekemään erilaisia hätäisiä tulkintoja jännittävästä tilanteesta. Jännitystä tuntiessaan puhuja saattaa esimerkiksi ajatella jännityksen näkyvän ulospäin, pelästyä vaikuttavansa jännittyneeltä ja sen seurauksena alkaa jännittää lisää. Näin jännitykseen tottumaton henkilö käynnistää eräänlaisen syöksykierteen, joka päätyy pahimmassa tapauksessa jopa paniikkireaktioon.

Vastaavassa tilanteessa jännitykseen tottunut puhuja tyytyisi lähinnä huomaamaan olevansa jännittynyt, muttei ottaisi sitä sen vakavammin. Hän tietäisi jännityksensä menevän jossain vaiheessa todennäköisesti ohi ja tietäisi, ettei jännitys yleensä näy yleisölle.

Siihenkin, että yleisö huomaa jännityksen, kokenut esiintyjä suhtautuisi rennosti, sillä jännitys on hänelle vain normaali, inhimillinen reaktio, jota ei tarvitse hävetä. Monet puhujat kertovatkin avoimesti puheenvuorojensa alussa, että tilanne jännittää heitä. Näin he ikään kuin poistavat tarpeen salata jännityksensä yleisöltä, poistaen samalla yhden ylimääräisen syyn jännittää.

Jännitys ennen esiintymistä on hyvin normaalia. Olen itse jo kokenut puhuja, mutta jännitän aina hieman ennen esiintymistä. Puheeni ensimmäisten minuuttien aikana minun jännitykseni saattaa kuulua äänestäni. Ääneni värisee ja siitä puuttuu normaali jämäkkyys. Ja se on täysin okei. Jännittää saa, eikä siinä ole mitään noloa.

Jopa minua moninkertaisesti kokeneemmat ja taitavammat puhujat myöntävät jännittävänsä esiintymistä. Jännitys ei ole yhteydessä esiintymistaitoihin, sillä jännittäjä voi olla hyvinkin taitava esiintyjä. Esiintymisjännityksestään ovat avoimesti kertoneet niinkin valovoimaiset esiintyjät kuin Winston Churchill, John F. Kennedy, Elvis, Bono ja Vesa-Matti Loiri.

Jos haluat eroon esiintymispelosta, on välttämätöntä ystävystyä jännityksensä kanssa. Anna jännityksen tulla, tarkkaile sitä ja totu siihen. Ajan kanssa huomaat, ettei jännitys estä esiintymistäsi eikä yleensä edes näy ulospäin. Opit luottamaan siihen, että selviät tilanteesta jännittämisestä huolimatta.

2. Älä vaadi itseltäsi täydellisyyttä

Merkittävä osa esiintymispelosta voi pohjautua omaan vaativuuteemme. On yleistä, että esiintyessä vaadimme itseltämme täydellistä onnistumista, haluamme pitää täydellisen sujuvia esityksiä! Emme halua unohtaa yhtäkään sanaa, emme halua seota sanoissa, emme halua vaikuttaa epäammattimaisilta tai sekavilta, haluamme yleisön olevan tyytyväistä.

Käytännössä emme siis halua yleisölle paljastuvan, ettemme ole niin taitavia esiintyjiä kuin haluaisimme ulospäin näyttää. Sen myöntäminen kuitenkin kannattaa. Useimmat meistä eivät esiinny niin usein, että olisi perusteltua vaatia itseltään sitä, että olisimme siinä taitavia. Taidot kasvavat harjoittelun myötä ja useimmat meistä eivät esiinny niin usein, että pääsisimme kehittämään esiintymistaitojamme erityisen korkeatasoisiksi.

Näin ollen on täysin hyväksyttävää, että teemme esiintyessämme myös virheitä. Aloittelijat tekevät lähes aina virheitä, se on ymmärrettävää ja inhimillistä. Ei ole perusteltua vaatia itseltään sen tasoisia tuloksia, joita omat taitomme eivät vielä mahdollista. Jos olemme aloittelijoita, on aivan ymmärrettävää, että esiinnymme aloittelijan tasoisesti. Siinä ei ole mitään hävettävää.

Voin kokemuksesta sanoa, että kokeneempienkaan esiintyjien esiintymiset menevät melko harvoin täysin nappiin. Vaikka kuinka pyrkisimme olemaan täydellisen sujuvia, teemme hyvin usein vähintäänkin pieniä virheitä. Itse esimerkiksi saatan unohtaa mainita esiintymisen aikana jonkin tärkeähkön pointin, ehkä taas sekoan pari kertaa sanoissani, ehkä unohdun pyörimään lavalle poissaolevan oloisesti, ehkä kadotan hetkeksi puheeni punaisen langan ja jäädyn kesken lauseen.

Ja arvaa mitä? Se on täysin okei! Todella harvat puheet ja esiintymiset ovat täydellisiä. On äärimmäisen todennäköistä, että mokaamme hieman. Olisiko mahdollista, että sallisimme sen itsellemme? Voisimmeko hyväksyä sen, että tulemme todennäköisesti mokaamaan ainakin jollain pienellä tavalla? Voisimmmeko olla asettamatta itsellemme täysin epärealistista vaatimustasoa?

Kun opimme tulemaan toimeen epäonnistumisen pelkomme sekä "paljastumisen pelkomme" kanssa, myös esiintymispelko tulee vähenemään dramaattisesti. Kun ei ole mitään piiloteltavaa, ei tarvitse pelätä myöskään paljastumista.

3. Muista yleisön olevan puolellasi

Kuvittele istuvasi yleisössä ja seuraavasi selvästi hieman kokemattoman puhujan esitystä. Huomaat hänen takeltelevan hieman sanoissaan ja selvästi jännittävän esiintymistä. Mitä koet ja ajattelet?

Hyvin todennäköisesti, useimpien ihmisten lailla, toivot esiintyjän pärjäävän, muistavan sanansa ja selviävän puheesta kunnialla. Saatat jännittää esiintyjän puolesta ja jopa kokea ahdistusta siitä mahdollisuudesta, että puhuja epäonnistuu, sillä haluat hänen onnistuvan! Kun puhuja lopulta selviää puheensa loppuun, taputat hänelle aidosti hyvilläsi hänen suorituksestaan.

Jokaisen esiintyjän on hyvä muistaa se, että yleisö on lähes aina hänen puolellaan. Moni pelkää yleisöään täysin perusteettomasti. Ajatellaan, että yleisö kyttää vihamielisenä jokaista liikettämme ja jokaista sanaamme, valmiina buuaamaan meidät alas lavalta! Ajatellaan, että yleisö tahtoo meidän epäonnistuvan.

Tämä on hyvin kaukana todellisuudesta ja pitää paikkansa lähinnä politiikassa, jossa vastustajan epäonnistuminen saattaa koittua jonkun hyödyksi. Silloinkin ainakin osa kuulijoista on puolellasi. Uskomus vihamielisestä yleisöstä perustuu usein lähinnä esiintymiskokemuksiin peruskoulussa, eli siihen ainoaan aidosti haastavaan yleisöön. Monella meistä on kipeitä muistoja ala-asteen luokkahuoneissa pidetyistä esitelmistä. Näin aikuisena kannattaa kuitenkin muistaa, että valtaosa yleisöistä ei käyttäydy yhtä hankalasti kuin luokallinen 11-vuotiaita lapsia.

Yleisö on esiintyjän puolella siksi, että esiintyjän epäonnistuminen on kiusallista myös yleisölle itselleen. Ihminen on empaattinen olento ja kanssakärsii herkästi silloin, kun näkee muiden kärsivän. Koska kykenemme samaistumaan lavalla jäätyilevään ja takeltelevaan esiintyjään, emme halua esiintyjän epäonnistuvan.

Todellisuudessa yleisö sallii pienet epäonnistumiset eikä paina niitä mieleensä. Useimmissa tapauksissa yleisö ei edes huomaa epäonnistumisia kuten asioiden unohtelua tai hetkittäisiä jäätymisiä, sillä yleisö ei tiedä, miten esityksesi kuuluisi parhaassa tapauksessa mennä.

Voimme siis lakata pelkäämästä yleisöä. Yleisö on valtaosassa tapauksista meidän puolellamme!

4. Opiskele vahvaa lavaolemusta

Vaikka osa esiintymispelosta pyörii puhumisen ympärillä, jännittää monia myös itse lavalla oleminen. Huomion keskipisteenä oleminen voi olla haastavaa. Tiedostamme, että yleisö odottaa meiltä riittävän hyvää suoritusta ja saatamme kokea paineita suoriutua lavalla olemisesta siten, että emme vaikuta muiden silmissä oudoilta tai jännittyneiltä.

Tällaisessa tilanteessa ei oikein tiedä, mitä kehollaan tekisi. Mihin päin on suunnattava katseensa? Mihin työntää kätensä? Seistäkö paikallaan vai kävelläkö ympäri lavaa? Liikkuako rauhallisesti vai terävästi? Millaista äänensävyä käyttää?

Esiintymispelkoon nämä liittyvät siksi, että epävarmuus omasta lavapresenssistä lisää osaltaan epävarmuutta koko esiintymistä kohtaan.

Millaista sitten on hyvä lavaolemus?

Yhtä ainoaa oikeaa vastausta tähän ei voi antaa, sillä tähän vaikuttaa sekä tilaisuus, jossa olemme puhumassa, yleisö jolla olemme puhumassa sekä henkilökohtaiset ominaisuutemme. Esimerkiksi minun henkilökohtainen tyyli voi erota paljonkin jonkun toisen ammattiesiintyjän tyylistä. Kumpikaan niistä ei kuitenkaan ole itsessään oikean- tai vääränlainen.

Nyrkkisääntöjä hyvälle lavatyylille voi kuitenkin luetella. Älä ota näitä absoluuttisina sääntöinä, sillä kaikista näistä voi henkilökohtaisen tyylin puitteissa joustaa. Nämä ovat hyviä nyrkkisääntöjä alkuun pääsemiseksi, mutta niistä saa ja usein kannattaakin hieman joustaa.

Katse: Katseen on hyvä suuntautua yleisöön. Jos osaat luoda yleisössä istuvalle ihmiselle tuntemuksen siitä, että katsot silmiin juuri häntä, olet kultainen. Tämä on helpommin sanottu kuin tehty, sillä ainakin itselläni ihmisten silmiin katsominen vaikeuttaa ajattelua ja näin ollen esiintymistä. Tämän vuoksi olen opetellut katsomaan suoraan yleisöön ja silmiin, kuitenkaan varsinaisesti näkemättä mitään ( en ikään kuin tietoisesti ajattele sitä ihmistä, jota sillä hetkellä katson). Näin kykenen sekä säilyttämään mielessäni puheen punaisen langan että vaikuttamaan siltä, että katson yleisöön.

Kädet: Käsien käyttö on hyvin riippuvaista henkilökohtaisesta tyylistä. Halutessasi pelata varman päälle, käytä käsiäsi, mutta hillitysti. Käsien on hyvä elävöittää puhetta hieman, mutta vältä nostamasta niitä yli rinnan korkeudelle tai tekemästä niillä äkkinäisiä, hyvin energisiä liikkeitä. Suosi rauhallista ja jämäkkää liikettä. Älä myöskään osoittele mitään eikä ketään sormella. Tutkimusten mukaan tämä vaikuttaa kielteisesti yleisön kuvaan sinusta. Jos jotain täytyy osoittaa, tee se koko kämmenellä. Älä työnnä käsiä taskuun. Pidä kädet mieluummin näkyvillä kuin selän takana piilossa. Älä risti niitä rinnallesi suojaavaan asentoon. Mitä avoimempaa kehonkielesi on, sitä lähestyttävämpi olet.

Liikkuminen lavalla: Myös lavalla liikkuminen on paljolti kiinni henkilökohtaisesta tyylistä. Energinen puhuja voi sallia itsensä liikkua ympäri lavaa ja vaikuttaa silti uskottavalta. Sen sijaan vähemmän energistä tyyliä suosiva alkaisi vaikuttamaan hermostuneelta, jos liikkuisi lavalla enemmän, varsinkin jos muutos tapahtuu äkkinäisesti kesken esityksen. Halutessasi pelata varman päälle suosi rauhallista, vähän liikkuvaa tyyliä. Pidä liikkeet rauhallisina, mutta varo myös liiallista jäykkyyttä. Rauhallinen ei tarkoita samaa kuin jäykkä..

Äänen käyttö: Äänen sujuva käyttö on haastava osa-alue erityisesti kokemattomalle puhujalle. Myönnän olevani siinä itsekin enintään keskinkertainen, vaikka puhujakokemusta olen ehtinyt kerryttää ja hieman enemmän. Yleisiä äänenkäytön virheitä ovat puhuminen liian nopeasti, liian korkealta ja jännittyneesti (stressireaktio voi aiheuttaa tätä) ja ilman taukoja. Nämä kaikki kertovat yleisölle siitä, että olemme peloissamme. Tämän välttääkseen voi opetella puhumaan korostetun hitaasti. Se, mikä vaikuttaa omasta mielestämme liian hitaalta on yleisölle yleensä juuri sopiva tahti. Pidä taukoja lauseiden välissä ja ennen tärkeitä kohtia. Tämä tekee puheesta rytmitetymmän sekä yleisölle helpommin seurattavan. On tärkeää pitää mielessä, että puhujina palvelemme ensisijaisesti yleisöämme, emme itseämme.

(PS. Äänenkäyttö on aihe, jota virheiden välttämiseksi kannattaa opetella ammattilaisen avustuksella. Itse suosittelen tähän Jenni Ruuthin verkkokursseja "Laula rohkeudella" ja "Vaikuta äänelläsi". Blogini lukijana saat kursseista 15% alennuksen koodilla JEVGENI15.)

On tietysti helppo sanoa "opettele vahvaa lavaolemusta". Mutta miten se tehdään käytännössä?

Käytännössä lavapresenssin hiominen vaatii aikaa ja harjoittelua. On turha olettaa, että olemuksensa saa kuntoon hetkessä. Harjoittele yksin peilin tai mieluummin kameran edessä. Katso jälkeenpäin suoritustasi ja pyri parantamaan seuraavalla kerralla. Kun koet olevasi kehittynyt tarpeeksi, esiinny vaikkapa ystävillesi ja pyydä kriittistä palautetta. Todellinen lavaolemus hioutuu vasta toistuvan lavalla olemisen myötä. Sitä ei opi kirjoista eikä vain kuivaharjoittelemalla. Jatkuva suorituksensa hiominen tositilanteissa johtaa lopulta toimivan olemuksen löytymiseen!

5. Puhu aiheista, joista olet kiinnostunut ja jotka tunnet hyvin

Olen aikoinaan opiskelijaurani aikana niin lukiossa, amiksessa, ammattikorkeakoulussa kuin yliopistossakin pitänyt ja katsonut kymmeniä ja kymmeniä esitelmiä mitä erilaisimmista aiheista. Useimpia näistä esitelmistä, niin omia kuin muidenkin esittämiä, on yhdistänyt yksi asia. Ne ovat olleet kaikki melko huonoja. Mistä tämä johtuu?

Kouluesitelmien valmistelu harvoin kiinnostaa opiskelijoita erityisen paljoa. Aikansa voi käyttää lukemattomilla muillakin tavoilla kuin väkertämällä esitelmää umpitylsästä aiheesta. Usein mennään siitä, mistä aita on matalin. Esitelmä opetellaan jotenkuten sinnepäin ja toivotaan, että se menee kutakuinkin hyväksytysti läpi. Ja läpihän ne menevät, mutta ovat laadultaan pääasiassa niin heikkoja, että niiden kuuntelu on yhtä tuskaa.

Näiden kymmenien ja kymmenien katsomieni esitelmien joukkoon on mahtunut mukaan myös muutamia todellisia helmiä. Nämä muutamat sujuvat ja mukaansatempaavat esitelmät ovat olleet upea kokemus siksi, että ne on esittänyt ihminen, joka aidosti nauttii esityksensä aiheesta, on kiinnostunut siitä ja tietää siitä paljon. Kun esitelmän aihe on lähellä puhujan sydäntä, sanat alkavat elää, puhuja säteilee voimaa ja innostusta, joka tarttuu kuulijaan ja valaisee myös tämän kasvot.

Pyri siis puhumaan aiheista, joista olet aidosti liekeissä ja joista suorastaan haluat muiden tietävän! Puhu harrastuksistasi, kiinnostuksenkohteistasi ja intohimoistasi. Näin huomaat, että puhuminen sujuu suorastaan yllättäen hyvin!

Entä jos et tunne aihetta, josta sinun täytyy puhua tai et ole kovin kiinnostunut siitä? Jatka lukemista seuraavaan kohtaan!

6. Pelko vähenee osaamisen myötä

Kuvitellaan, että tehtävänäsi olisi laskea jäistä, jyrkkää ja haastavaa rinnettä suksilla. Laskettelukokemusta sinulla taas on tuskin nimeksikään. Olisitko peloissasi?

Varmasti olisit. Tässä tapauksessa se olisi jopa järkevää. Järkevän ihmisen tavoin ymmärrät, etteivät laskettelutaitosi riitä haastavan rinteen valloittamiseen ja että yrittämisen hinta olisi ehkä katkennut jalka ja muutama murtunut kylkiluu. Arvioit riskit liian suureksi, etkä siksi uskaltaudu laskemaan tätä itsellesi liian haastavaa rinnettä.

Entä jos olisitkin kokenut mäenlaskija, jolla on takanaan satoja ja satoja tunteja laskemista ja joka on kokeillut osaamistaan maailman haastavimmissa rinteissä? Olisitko peloissasi? Todennäköisesti päinvastoin! Vaikka haastava rinne tuntuisikin hieman jännittävältä, pääasiassa olisit äärimmäisen innoissasi mahdollisuudesta kokeilla osaamistasi ja valloittaa se!

Itsevarmuus seuraa osaamisesta. Kun tiedät varmasti osaavasi jotain, kun tunnet tilanteen ja sen sisältämät riskit ja muuttujat, tiedät mitä odottaa ja mihin varautua. Osaat luottaa siihen, että osaamisesi riittää tilanteesta selviämiseen. Olet selvinnyt vastaavista tilanteista lukemattomia kertoja aiemminkin ja tiedät selviäväsi myös tästä.

Sama pätee puhumiseen ja esiintymiseen. Suurimpia puhumisen jännittäjiä ovat he, joille esiintyminen ei ole arkipäivää ja joilla ei ole ollut syytä opetella loistaviksi puhujiksi. He, joille ei ole kehittynyt varmuutta omasta osaamisestaan.

Varmuus hankitaan harjoittelemalla. Kuulostaa tavallaan itsestäänselvältä, mutta ei sitä usein ole. Rohkeuskouluttajan työssäni kohtaan jatkuvasti ihmisiä, jotka ihmettelevät esiintymisjännitystään ja jättävät samalla huomiotta sen, etteivät ole oikeastaan ikinä esiintymistä harjoitelleet.

Harjoittelu on tie menestykseen. Jos haluat eroon puhumisen pelosta, luo itsellesi harjoittelusuunnitelma. Kirjoita puhe, jonka aiot esittää. Harjoittele sitä yhä uudelleen ja uudelleen ja uudelleen, kunnes osaat sen läpikotaisin. Harjoittele yksin ja itsevarmuuden lisääntyessä nappaa eteesi kuuntelija tai vaikka muutama. Harjoitella voit myös kameran edessä, jolloin voit myöhemmin tarkastella ilmeitäsi ja kehonkieltäsi.

Matematiikka on tässä tapauksessa hyvin yksinkertaista. Moneen kertaan toistettu harjoittelu johtaa osaamiseen, osaaminen taas itsevarmuuteen. On melkeinpä röyhkeää ajatella, että jotain kuuluisi osata ilman harjoittelua! Hyvin monet tähän ansaan näyttävät kuitenkin sortuvan. Itsekin olen niin menneisyydessä tehnyt.
PS. Näitä aiheita käsittelen paljon myös "Eroon ujoudesta "-kirjassani. Mikäli rohkeutensa ja sosiaalisten taitojensa kehittäminen kiinnostaa, pääset tutustumaan kirjaan täältä.
7. Opettele muutama esiintymistilannetta helpottava ajatustemppu

Vaikka jännitystään ja pelkojaan hallitsisi hyvin, kannattaa takataskussaan pitää muutamaa juuri ennen esiintymistilannetta tai sen aikana sovellettavaa ajatustemppua, jotka varmistavat suorituksesi onnistumisen. Nämä pienet kikat toimivat eräänlaisena vakuutuksena siitä, että selviät tilanteesta jopa silloin, kun asiat eivät mene täysin nappiin. Eri henkilöille toimivat hyvinkin erilaiset temput. Joku saattaa vähentää jännitystään järkeilemällä, joku toinen taas kuvittelemalla yleisönsä olevan puolellaan. Tässä esittelen muutaman omalla kohdallani hyvin toimivan kikan:

Todellisuustarkistus. Jos huomaan olevani hieman turhan jännittynyt ennen esiintymistä, suoritan niin kutsutun todellisuustarkistuksen. Käytännössä kysyn itseltäni kolme kysymystä ja vastaan niihin:

Mikä on pahinta mitä voi tapahtua?

Mikä on parasta mitä voi tapahtua?

Mitä todennäköisimmin tapahtuu?

Pahinta on se, että puhesuoritukseni menee täysin metsään, unohdan sanani, jäädyn, takeltelen ja sanon jotain tyhmää. Yleisö buuaa minut pois lavalta eikä minua pyydetä enää ikinä esiintymään vastaavaan tilaisuuteen. Tiedostan kuitenkin, että tämä tapahtumisen todennäköisyys on niin alhainen, ettei sitä kannata edes tosissaan miettiä. Näin vien pohjan pois peloltani, että jotain aidosti kamalaa voi tapahtua.

Parasta olisi tietysti se, että vedän puheeni niin täydellisesti ja sujuvasti, että yleisö suorastaan vaatii minua jatkamaan ja taputtaa minulle ekstaattisena. Tapahtumanjärjestäjä pitää minua puhetaidon jumalana ja on valmis maksamaan puhujapalkkani kolminkertaisena ja buukkaamaan minulle keikkoja viideksi vuodeksi eteenpäin. Tässäkin tapauksessa tiedostan, että tämän tapahtuminen on hyvin epätodennäköistä, mutta ajatus on silti ilahduttava ja niin ollen jännitystä vähentävä.

Entä mitä tapahtuu todennäköisimmin? Todennäköisimmin kävelen lavalle, pidän ihan hyvän puheen, sekoan ehkä parissa kohdassa sanoissani, unohdan pari juttua ja heilutan liikaa käsiäni ( esiintymisiäni nähneet tietävät mistä puhun...), mutta kaiken kaikkiaan esitys menee riittävän hyvin.

Näillä kolmella kysymyksellä ikään kuin muistutan itseäni siitä, millainen tilanne minua todellisuudessa todennäköisesti odottaa ja vie pohjan epärealistisilta peloiltani.

Lunttilappu. Vaikka pyrinkin olemaan puhuja, joka ei lunttilappuja tarvitse, taskussa tai läheisellä pöydällä oleva lappu lisää mielenrauhaani hyvin paljon. Kun tiedän voivani hätätapauksessa tarkistaa lapusta seuraavan peliliikkeen, jännittämiseni vähenee huomattavan paljon.

Puherytmin hidastaminen ja äänen madaltaminen. Kun huomaan alkavani puheen aikana jännittämään, hidastan tietoisesti puhettani ja puhun matalammalla äänellä. Tämä keinotekoisesti luotu rauhallisuus viestii keholleni, ettei mitään hätää ole. Näin jännitys tuntuu yleensä vähenevän.

Hengityksen hidastaminen. Vaikuttaa samoin kuin edellinen. Vedän henkeä sisään ja pidätän sitä pienen hetken. Tämä vaikuttaa autonomiseen hermostoon ja saattaa laskea stressitasoja.

Nämä kolme keinoa ovat hyvin toimivia, mutta eivät välttämättä täydellisiä juuri sinulle. Löytääksesi itsellesi sopivia temppuja suosittelen tutustumaan esiintymisjännitystä käsitteleviin aiheisiin netistä ja kirjoista, juttelemaan kokeneiden esiintyjien kanssa ja esiintymään paljon itse. Tulet kyllä löytämään juuri sinulle toimivimmat tavat vähentää jännitystä.

8. Mielikuvaharjoittelu

Erilaiset mielikuvaharjoitukset tuntuvat toimivan hyvin, mikäli niitä vain jaksaa tehdä. Vaikka pelkkä mielikuvaharjoittelu ei yleensä ole riittävä keino jännityksen lieventämisessä, kannattaa sitä käyttää osana suurempaa kokonaisuutta.

Mielikuvaharjoituksissa tehtävänäsi on luoda mielessäsi mahdollisimman aidolta tuntuva tilanne. Tilanne, joka on mahdollisimman lähellä sitä, mitä se todellisuudessakin tulee olemaan. Mitä yksityiskohtaisempia mielikuvia kykenet luomaan, sen parempi.

Jännittävä esiintymistilanne kannattaa kuvitella alusta loppuun. Kuvittele itsesi valmistautumassa tilanteeseen, lähestyväsi esiintymispaikkaa, viimeiset minuutit ennen esiintymisvuorosi alkua, kävelyn lavalle, esityksesi aloittamisen ja siinä etenemisen, liikkumisesi ja olemuksesi lavalla, esityksesi lopun...

Tällaisen mielikuvaharjoittelun teho perustuu tilanteeseen tutustumiseen ja siihen totuttautumiseen. Mitä useammin kuvittelet tilannetta ja omaa toimintaasi sen aikana, sitä tutummaksi tilanne muuttuu. Mitä tutumpi tilanne on, sitä vähemmän jännittävä se on. Esiintymispelossa on aina osittain kyse tuntemattoman pelosta; yllättävistä asioista ja riskeistä, jotka tilanteessa saattavat realisoitua. Mitä tutumpi tilanne on, sitä vähemmän pelkoa siihen tyypillisesti liittyy.

Mielikuvaharjoitella kannattaa myös tilanteita, joissa jokin menee vikaan. Kuvittele, kuinka kesken puheesi kadotatkin punaisen langan ja unohdat, mitä sinun seuraavaksi pitikään sanoa. Miten toimisit tässä tilanteessa? Kuinka löydät punaisen lankasi mahdollisimman nopeasti? Voisitko esimerkiksi piilottaa presentaatio-dioihisi huomaamattomia vihjeitä, joiden avulla voit tarvittaessa saada ajatuksen päästä kiinni?

Käymällä mielikuvaharjoitusten avulla läpi kaikki mahdolliset riskitilanteet keksit niihin ratkaisuja ja valmistaudut toimimaan sujuvasti myös riskien realisoituessa. Näin saat varmuuden siitä, että selviät myös niistä tilanteista, joissa tapahtuu jotakin ikävää.

9. Tunne esiintymispelkosi ja hoida ongelman juuria, älä seuraamuksia

Kun esiintymispelosta halutaan eroon, ei sen hoitaminen ole useinkaan paras, eikä varsinkaan ainoa ratkaisu ongelmaan. Maallikon mielestä seuraavat rivit saattavat kuulostaa hiusten halkomiselta, mutta niiden tiedostaminen on kultaakin tärkeämpää.

Esiintymispelko on yleensä seuraamus muista peloista, ei perimmäinen pelko. Lähtiessämme korjaamaan esiintymispelkoamme, saatamme jättää huomiotta usein huomattavasti vahvemmat taustalla vaikuttavat pelot, jotka välillisesti aiheuttavat pelon itse esiintymistä kohtaan. Esiintymisen pelon taustalta voi löytyä esimerkiksi epäonnistumisen pelkoa. Henkilö, joka ei pelkää epäonnistumista, suhtautuu huomattavasti rennommin mahdollisuuteen, että mokailee esiintymisensä aikana. Näin ollen epäonnistumisen pelon hoitaminen saattaa olla huomattavasti esiintymisen pelkoa järkevämpi ratkaisu.

Toinen esimerkki esiintymispelon taustalla usein vaikuttavasta pelosta on pelko arvioiduksi ja tuomituksi tulemisesta. Esiintyjä pelkää tällöin tulla tuomituksi kuulijoiden toimesta esimerkiksi sanottuaan jotain typerää, osoitettuaan asiantuntemuksen puutetta tai muuten vain mokattuaan. Tässäkin tapauksessa tuomituksi tulemisen pelkoa hoitamalla voidaan toisinaan saavuttaa parempia tuloksia kuin keskittymällä itse esiintymisen pelkoon.

(PS. Minulta saa myös esiintymisvalmennusta, jossa käsittelemme yleensä paljon myös esiintymispelkoon liittyviä aiheita)

10. Keskity keräämään onnistumiskokemuksia

Kuten ylempänä mainitsin, itsevarmuus seuraa osaamisesta. Kun tiedämme mitä teemme ja luotamme osaamiseemme, voimme kokea itsevarmuutta. Tärkeää on kuitenkin muistaa, ettei osaaminen ja kokemus osaamisesta ole sama asia. Henkilö voi kokea osaavansa paljonkin, mutta tositilanteessa mokata rankasti, sillä osaaminen ei ollutkaan tarpeeksi korkeatasoista.

Tästä minulla on valitettavan paljon omaa kokemusta. Olen ollut varsin tyypillinen yli-itsevarma nuori mies, joka kokee olevansa kaikkien aiheiden asiantuntija ja muutenkin nuori ja kuolematon. Tämän vuoksi saatoin mennä myös esiintymistilanteisiin jonkinlaisella "joojoo, kyllä mä tän osaan" -mentiteetilla, vaikka oikeasti omassa osaamisessa oli vielä paljon toivomisen varaa. Tästä viisastuneena olen myöhemmin alkanut luottamaan enemmän mitattavaan kuin kuviteltuun osaamiseen.

Mitattava osaaminen on osaamista, joka voidaan todentaa. Osaamista, josta on todisteita. Ja mikä onkaan parempi todiste kuin aiemmat onnistumiset? Kun tiedät onnistuneesi ennenkin, ehkä jopa useita kertoja, käsissäsi on todellinen todiste siitä, että osaat ja kykenet. Tämän vuoksi onnistumiskokemusten kerääminen on tärkeää.

Mutta kuinka hankkia onnistumiskokemuksia, jos ei uskalla esiintyä?

Tässäkin tapauksessa on hyväksyttävää ja jopa kannattavaa aloittaa pienestä. Esiinny aluksi yksin, sitten kameralle, sitten ystäville ja kavereille ja sitten yhä suuremmille ja suuremmille joukoille. Vaikka yleisön määrä kasvaakin, itse esiintymisessä on kyse lopulta täysin samoista asioista. Jos osaat esiintyä sujuvasti yksin, on se mahdollista myös yleisön läsnäollessa.

Onnistumiskokemuksia voi löytää myös muistelemalla aiempia esiintymisiään. Mitä todennäköisimmin olet esiintynyt esimerkiksi koulussa ollessasi tai pitänyt pieniä puheita työelämässä. Oletettavasti ne eivät myöskään ole menneet niin metsään, etteikö niistä voisi tuntea edes jonkinlaista ylpeyttä. Jos olet selvinnyt esityksestä eikä sinua ole naurettu ulos, kertoo se siitä, että osaat ainakin jotain ja voit kehittyä lisää jatkossa.

Lopuksi

Vaikka puhumisen ja esiintymisen pelko onkin hyvin epämiellyttävä vieras, ei siitä kannata liiaksi ahdistua. Harjoittelun ja aiheeseen tutustumisen avulla siitä voi päästä lähes kokonaan eroon. Tällöin esiintyminen lakkaa olemasta pohjattoman kauhun ja ahdistuksen lähde ja muuttuu sen sijaan upeaksi, jännittäväksi ja innostavaksi kokemukseksi, jota haluat toistaa yhä uudelleen ja uudelleen.

Kokonaan esiintymisjännityksestä ei voi eikä edes kannata hankkiutua eroon. Pienen jännityksen kokeminen ennen puhetilaisuutta varmistaa sen, että pysyttelet hieman varpaillasi ja teet parhaasi. Pieni jännitys on hyväksyttävää ja hyväksi.

Pallo on nyt sinulla. Mikäli haluat oppia lavakauhustasi eroon ja alkaa nauttimaan puhumisesta, seuraava askel on aiheeseen perehtyminen ja sen harjoittelu. Vaikka tämän kaltaisten blogikirjoitusten lukeminen onkin ihan kivaa puuhaa, se ei yksinään riitä. Tarvitaan myös konkreettista toimintaa. Oletko valmis?

Rakkaudella,

Jevgeni

(Teksti "Kun puhuminen jännittää: 10 tapaa päästä eroon esiintymisjännityksestä" on julkaistu 2.5.2015 ja sitä on päivitetty 5.7.2021. Lisää vastaavia tekstejä löytyy blogin arkistosta ja videoita videoarkistosta. Kiitos, mukavia luku- ja katseluhetkiä!)

# data[].attributes.attachment_link.title
10 tapaa päästä eroon esiintymisjännityksestä

# data[].attributes.attachment_link.description
"Kyky puhua ja esiintyä sujuvasti on yksi nykypäivän arvostetuimpia taitoja niin arki- kuin työelämässäkin. Se on myös yksi haastavimpia ja elämää eniten rajoittavia pelkoja. Se on ylivoimaisesti yleisin pelko, jonka kohtaan työssäni rohkeuskouluttajana."

# data[].attributes.body
Missä, milloin, kenen kanssa huomaat jännittäväsi?

-Suurissa elämänmuutostilanteissa: Tärkeät esitykset, työhaastattelut, kokeet, puheet yms.

-Uusia ihmisiä kohdatessa ja vanhoja tuttuja nähdessä, erityisesti jos suhde on tärkeä tai jännitteinen.

-Kilpailu- ja suoritustilanteet esim. urheilussa, salilla käyminen salin ollessa täynnä, työelämässä näytteiden paikassa yms.

-Ensitreffeillä uuden kiinnostuksen kohteen kanssa.

Miten jännitys ilmenee?

Fyysiset reaktiot:

-Tärinä

-Punaisuus naamassa

-Nopea hengitys ja puhenopeus

-Hikoilu, erityisesti käsissä ja otsassa

-Vatsanväänteet "perhosia vastassa"

Psyykkiset reaktiot:

-Ajatukset joka paikassa, keskittyminen vaikeaa

-Oman itsen kyseenalaistaminen

-Pelko epäonnistumisesta

-Muisti huononee ja aivot sumenevat

-Esitys kovasta ulkokuoresta ja rauhallisuudesta, mutta sisältäpäin vallitsee kaaos.

Jännityksen mentyä ohi, mitä ajattelet/tunnet?

-Helpotuksen ja vapautuksen tunnetta, kun pahin on ohi ja tuntuu kuin iso taakka olisi tipahtanut pois harteilta.

-Jännityksen mennessä pois, alkaa miettimään miksi edes jännitin ollenkaan, tai että tilanne ei ollutkaan niin paha kuin luulin.

-Ylpeyden tunne ja itsearvostus, kun on selviytynyt jostain ja ponnistellut loppuun asti.

-Väsyneisyyttä, koska joskus kova jännitys vie paljon energiaa, jolloin jälkeenpäin saattaa tuntua uupuneelta.

# data[].attributes.body
Jännityksellä onkin suuri vaikutus viestintään, sillä se voi muuttaa tapaa, jolla kommunikoimme ja miten viestimme ymmärretään. Se ei ole vain sisäinen tunne, vaan ilmenee myös ulkoisesti, kuten puheessa, eleissä, ilmeissä ja kyvyssämme kuunnella/vastaanottaa toisten viestejä.

Non-verbaalisessa (eli sanattomassa) viestinnässä jännitys vaikuttaa vahvasti kehonkieleen ja ilmeisiin. Jännittämistä on vaikea peittää, koska keho aina paljastaa sen.

-Jännittäessä todella paljon saattaa mm. katsekontaktin pitäminen toiseen olla hankalaa ja täten haitata kommunikointia. -Myöskin ilmeet voivat olla epämääräisiä, jäykkiä tai vältteleviä, mikä heikentää viestintää.

-Kun henkilö on jännittynyt, hän saattaa vaikuttaa siltä, ettei ole kovin avoin tai valmis kuuntelemaan toista. Jännitys voi estää häntä olemasta rento ja vastaanottavainen, jolloin hän näyttää vetäytyvältä, jäykältä tai epävarmalta keskustelussa. Viestin vastaanottaja voi kokea sen epäystävällisenä, vaikka puhuja ei itse olisi tarkoittanut mitään negatiivista.

Verbaalinen viestintä eli puhuttu ja kirjoitettu kieli saattaa mennä jännityksen yhteydessä ristiriitaan non-verbaalisen viestinnän kanssa, mikä voi hämmentää viestinnän toista osapuolta.

-Jännittävässä tilanteessa saatetaan käyttää liikaa täytesanoja ("öö", "niinku", "siis") tai korjata omaa puhumista jatkuvasti, mikä antaa epäitsevarman kuvan puhujasta.

-Jatkuva itsensä oikaiseminen voi johtaa siihen, että viestin vastaanottaja kokee puhujaa epävarmaksi ja epäluotettavaksi.

-Keskustelutilanteissa myös häiriintyminen ja keskittymisen puute saattavat aiheutua jännityksestä. Jännityksen aikana saattaa olla erityisen hankalaa keskittyä siihen mitä toinen sanoo -> väärinymmärrykset/pinnallinen ymmärrys.

-Jännityksestä voi seurata huono reaktiivisuus, jos henkilö reagoi liian nopeasti tai väärin toisen henkilön sanomaan.

Esiintymisjännitys vaikuttaa myös paraverbaaliseen viestintään, eli puheen äänen sävyyn, nopeuteen, äänenvoimakkuuteen, rytmiin ja taukoihin. --Jännittyneenä ääni voi muuttua korkeammaksi, väristä tai kuulostaa tasaiselta ja monotoniselta, mikä voi heikentää viestin vakuuttavuutta.

-Puhe voi nopeutua, jolloin viesti on vaikeaa ymmärtää, tai hidastua, jolloin se on epäluontevaa.

-Jännityksessä tauot voivat pitkittyä, mikä tekee puheesta katkonaisempaa.

# data[].attributes.body
Puhuja: Rhaina Cohen

Puheen aihe: Why friendship can be just as meaningful as romantic love - Miksi ystävyys voi olla yhtä merkityksellistä, kuin romanttinen rakkaus

Kesto: 09:14

# data[].attributes.attachment_link.title
Rhaina Cohen: Why friendship can be just as meaningful as romantic love | TED Talk

# data[].attributes.attachment_link.description
We tend to consider romantic partners and family ties to be our most important relationships, but deep friendships can be just as meaningful. In a perspective-shifting talk, author Rhaina Cohen introduces us to the people unsettling norms by choosing a friend as a life partner — and shows why we’re all better off recognizing there’s more than one kind of significant other.

# data[].attributes.body
Puhuja: Rhaina Cohen

Puhumisen tavoite

Kyseisen puheen tarkoitus oli kyseenalaistaa yhteiskunnassa vallitsevat normit ja laajentaa katsojien/kuuntelijoiden käsitystä merkityksellisistä ihmissuhteista. Rhaina Cohen toi esiin, kuinka syvät ystävyyssuhteet voivat olla yhtä tärkeitä kuin romanttiset parisuhteet tai perhesiteet. Hän kannustaa tunnistamaan, että olemassa on monia tapoja kokea merkityksellisiä suhteita, eikä niitä tarvitse rajoittaa perinteisiin rooleihin.

Suhtautuminen omaan aiheeseen ja esiintyjän rooliin

Cohen vaikuttaa suhtautuvan esiintyjän rooliinsa avoimesti ja rohkeasti. Hän tuo esiin näkökulman, joka haastaa nykyisiä normeja ja tuo esille vaihtoehtoisia tapoja määritellä merkitykselliset ihmissuhteet. Puheen aikana hän näyttää olevan aika tietoinen siitä, että hän esittää ajatusmaailmaa, joka saattaa olla epätavallinen. Hän silti suhtautuu aiheeseen itsevarmasti ja uskoo sen olevan erittäin tärkeä keskustelunaihe tällä hetkellä, josta hän haluaa lisätä ymmärrystä. Hänellä on siis rooli sekä tiedon jakajana että ajatusten ja asenteiden muuttajana.

Suhtautuminen yleisöön

Puhuja liikuskeli ympäriinsä ja yritti parhaansa mukaan saada koko yleisön kiinnostuksen pidettyä yllä. Katsekontaktia oli paljon ja yleisöä otettiin aktiivisesti mukaan puheessa:

Esim.

-Kun puhuja kysyi kuinka moni yleisöstä on sinkku/varattu, johdantona seuraavaan pointtiin.

-Kun hän käski yleisöä harkitsemaan omia vastauksiaan puhujan pohtimiin retorisiin kysymyksiin.

Keinot tehdä asia ymmärrettäväksi

Cohen teki asiansa ymmärrettäväksi käyttämällä selkeää ja suoraa kieltä sekä esittelemällä konkreettisia esimerkkejä, etenkin omasta elämästään, jotka ilmensivät hänen näkökulmaansa.

Tämän lisäksi Cohen onnistui luomaan yhteyksiä yleisöön käsittelemällä kulttuurisia normeja ja rohkaisemalla miettimään, miksi yhteiskunta usein arvostaa tietynlaisia suhteita enemmän kuin toisia.

Myös tilastojen ja numeroiden käyttö selkeytti ja vahvisti puhujan kertomista.

Lisäksi hänellä oli selkeä rakenne puheessaan: aloitus, runko, johdatus lopetukseen, sekä lopetus kiitos.

Hän pystyi esittämään haastavan näkökulman helposti lähestyttävällä ja mielenkiintoisella tavalla, joka mahdollisti yleisön ymmärtävän ja pohtivan omaa käsitystään ihmissuhteista.

Keinot tehdä asia kiinnostavaksi

Puhujan olemus oli rauhallinen ja selkeä. Hän lisäsi huumoria hauskoilla tarinoilla ja esimerkeillä juuri oikeisiin kohtiin. Puhuja lisäsi myös kuvitusta sekä informaatiota muiden ihmisten elämäntilanteista, joissa ystäväkin voi olla yhtä tärkeä kuin romanttinen pari.

Puhuja vaikutti viihtyvän lavalla ja vakuutti yleisölle olevansa aiheesta tietävä ammattilainen, mikä itsessään on jo ihailtavaa ja kiinnostavaa katseltavaa.

Hän käytti myös puheessaan usein mielenkiintoisia lainauksia (esim. korkeimman oikeuden liittolaiselta Anthony Kennedyltä) ja sanavalintoja/fraaseja (esim. "The other significant others", joka on itseasiassa myös hänen kirjoittaman kirjansa nimi). Tällaiset asiayhteyteen kuuluvat ulkopuoliset lisäykset tuovat uusia näkökulmia puheeseen ja herättävät yleisön kiinnostusta yhä enemmän.

Verbaalisen viestinnän tyypilliset piirteet

Cohen käyttää selkeää ja ymmärrettävää kieltä, joka auttaa yleisöä seuraamaan hänen argumenttiaan. Hän ei käytä tarpeettoman monimutkaista kieltä, vaan tuo esiin ajatuksiaan suoraan ja helposti lähestyttävällä tavalla.

Puheessa on henkilökohtainen sävy, koska hän jakaa ajatuksiaan syvistä ystävyyksistä ja niiden merkityksestä. Tämä luo yhteyden kuulijoihin ja tekee puheesta elävän ja tunteita herättävän.

Cohen käyttää esimerkkejä ja tarinoita, jotka havainnollistavat hänen pääviestiään.

Hän saattaa esittää kysymyksiä tai kehottaa yleisöä pohtimaan omia uskomuksiaan ja ennakkoluulojaan. Tämä antaa kuulijan osallistua ja haastaa ajattelemaan erilailla.

Cohen käyttää puheessaan ilmauksia, jotka tekevät aiheesta helposti lähestyttävän ja relevantin kaikille kuulijoille, jolloin he voivat liittää sen omaan elämäänsä ja kokemuksiinsa.

Nonverbaalisen viestinnän tyypilliset piirteet

Cohen hallitsi tilan käyttöä erinomaisesti, liikkumalla lavalla sujuvasti ja tasapainoisesti, ilman sekavuutta. Hänen eleensä olivat asiallisia ja käsien liikkeet korostivat puhetta, samalla kun kasvojen ilmeet olivat aitoja ja ilmeikkäitä. Puhuja ei jähmettynyt paikoilleen, vaan oli elävä ja ilmeikäs.

Paralingvistiikassa Cohen käytti puheen tempoa ja rytmiä tehokkaasti, kiihtyen innostuksensa myötä. Hänen äänenvoimakkuutensa oli tasainen ja selkeä, ja tauot lauseiden välillä loivat rytmikkään puhumistavan.

Hänen vaatetuksensa oli asiallinen mutta myös hieman leikittelevä, ja yleinen ulkonäkö, kuten hiukset, meikki ja ryhti, tukivat hyvin puheen visuaalista kokonaisuutta.

Esiintymisen kokonaisarvio

Rhaina Cohenin esitys oli kokonaisuudessaan hyvin onnistunut ja vakuuttava. Hän toi esiin rohkeasti ja itsevarmasti näkökulman, joka haastaa perinteiset ihmissuhdenormit, ja teki sen selkeästi ja ymmärrettävästi.

Hänen puheensa oli rakennettu loogisesti, ja hän käytti konkreettisia esimerkkejä sekä henkilökohtaisia tarinoita havainnollistaakseen tärkeän viestinsä.

Cohen onnistui luomaan yhteyden yleisöön selkeällä ja lähestyttävällä kielellä, ja samalla käsitteli kulttuurisia normeja ja rohkaisi kuulijoita pohtimaan omia käsityksiään tärkeistä suhteista.

Cohenin nonverbaalinen viestintä oli myös erinomaista. Hän liikkui hallitusti ja käytti eleitään korostamaan puheensa sanomaa. Hänen kasvojen ilmeensä olivat aitoja ja ilmeikkäitä, mikä toi lisäarvoa puheen inhimilliselle ja tunteita herättävälle sisällölle.

Puhuja käytti myös puheen tempoa ja rytmiä tehokkaasti, ja hänen äänenvoimakkuutensa oli selkeä.

Yleisön osallistaminen ja huumori, sekä hänen visuaalinen olemuksensa, loivat kokonaisuudesta mieleenpainuvan.

# data[].attributes.body
Mitä tuttua tunnistat? Mitä samankaltaisuuksia välillänne on?

Puheessa esiintyvät ajatukset ovat tuttuja, sillä ne käsittelee yleisiä yhteiskunnassa vallitsevia normeja ja suhteiden merkityksellisyyttä, jotka ovat monille ajankohtaisia teemoja. Vertaistukea ja ystävyyssuhteiden merkitystä voi helposti tunnistaa myös omasta elämästä. Cohenin mielipiteet aiheesta ovat samankaltaisia omieni kanssa. Myös minulta löytyy vankkoja ystävyyssuhteita, joita pidän kaikista tärkeimpinä suhteina.

Mitä voit oppia?

Puheesta voi oppia suhtautumaan ihmissuhteisiin avoimemmin ja arvostamaan syviä ystävyyssuhteita samalla tavalla kuin romanttisia tai perhesuhteita. Samalla voi oppia, kuinka rohkeasti ja itsevarmasti voi tuoda esiin omia näkemyksiään, erityisesti silloin, kun ne haastavat vallitsevia normeja ja herättävät monenlaista keskustelua.

Millaisia asioita huomasit puhujan esiintymisestä joita sinun kannattaa muistaa/harjoitella/kiinnittää huomiota?

Puhujan kyky liikkua lavalla hallitusti, käyttää eleitä ja äänenvoimakkuutta rytmittämään puhetta on taito, johon minun kannattaa kiinnittää huomiota.

Samoin yleisön osallistaminen ja henkilökohtaisten tarinoiden käyttö ovat keinoja, jotka tekevät puheesta elävämmän ja puhujasta aidomman.

# data[].attributes.body
Aiheeni: Minimalismi ja sen hyödyt

• Missä onnistuin?

-Aiheesta kertominen mielenkiintoisella tavalla.

-Selkeä kielen käyttö ja äänenvoimakkuus.

• Mikä yllätti?

-Näytin rennolta ja asiantuntevalta.

• Mitä opin tästä tilanteesta ja palautteesta? • Millä tavalla toimin ensi kerralla?

-Opin, että 2-3 minuuttiin on hankalaa tiivistää vaikuttava puhe.

-Kuvakulma, valaistus, vaatetus yms. on tärkeää puhetta kuvatessa. Ensi kerralla parannan etenkin tässä.

-Lisäksi esitystä on vielä kiinnostavampaa seurata, kun mukaan on otettu havainnollistamisen materiaalia, jota itse en tässä tapauksessa päätynyt käyttämään. Ensi kerralla kokeilen tätä!