# data[].attributes.body
Článek na úpravu dokumentu aneb typografie, sestra gramatiky. Článek nám přinese povědomí o nástrojích využívaných pro digitální tvorbu a na co si dát pozor. Příkladem jsou například zmínění Canva a Visme.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
DigCompEdu komunity Pedagogické fakulty | PdF MUNI

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak na úpravu dokumentu aneb typografie, sestra gramatiky

# data[].attributes.attachment_link.description
Obsah i forma jdou ruku v ruce. I sebelepší a obsahově kvalitní výstup nám však může pokazit nekvalitně a amatérsky vypadající design, který je nedílnou součástí celkového dojmu z naší práce. Pojďme se podívat na základní typografická pravidla, na které bychom při úpravách svých dokumentů měli myslet.

# data[].attributes.body
Příručka na Visme. Co vše se dá s Visme udělat. A dále se můžeme i překliknout a zjistit mnohem více zajímavých informací. Já ještě nevyužívala do teď, tak se těším až využiji.

# data[].attributes.attachment_link.title
A Guide to Projects and Content Types | Visme

# data[].attributes.attachment_link.description
Create presentations, infographics, social media graphics, videos & more using customizable templates, tools, and features for professional and branded content.

# data[].attributes.body
Článek o nástroji Canva. Přiblíží nám Canvu a kde ji najít. velmi často využívaný nástroj této doby. Hlavně pro své jednoduché zacházení a hezký design.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Canva je online aplikace pro grafický design, která vám pomůže s vytvářením grafiky a obrázků pro sociální sítě, videi a animacemi, plakáty, webovými stránkami, brožurami a multimediálními prezentacemi. Jednou z jejích největších výhod je snadná pochopitelnost i pro naprosté začátečníky.

Registrace

Canvu najdete na adrese www.canva.com, kde budete automaticky přesměrováni na stránku s českým rozhraním. Pokud by se tak nestalo, zvolte v rozbalovací nabídce v levém dolním rohu stránky jako jazyk Čeština. Nejprve budete potřebovat účet, což znamená, že se budete muset zaregistrovat. Klepněte tedy na tlačítko Registrovat v pravém horním rohu úvodní stránky.

K registraci můžete použít svůj účet Google nebo Facebook, případně se můžete zaregistrovat prostřednictvím e-mailové adresy. Zvolíte-li poslední možnost, budete požádáni o zadání e-mailové adresy a jména. Vzápětí obdržíte do své schránky e-mail se šestimístným číselným kódem, který musíte do deseti minut vložit do průvodce registrací.

Pokud se budete registrovat firemním či školním e-mailem, bude vám nabídnuta možnost zapojení do týmů, v jejichž rámci můžete spolupracovat se svými kolegy. Jestliže je to něco, po čem aktuálně tak úplně netoužíte, klepněte na tlačítko Možná později. Nakonec dostanete na výběr, k jakým účelům hodláte Canvu využívat - jestli jako student, pro osobní účely, jako velká, nebo naopak malá firma, učitel či nezisková organizace.

Pokračování článku patří k prémiovému obsahu pro předplatitele

Chci Premium a Živě.cz bez reklam Od 41 Kč měsíčně

# data[].attributes.attachment_link.title
První kroky s on-line grafickým editorem Canva. Grafikem snadno, rychle a zdarma*

# data[].attributes.attachment_link.description
Canva je univerzální nástroj pro snadné a rychlé vytváření grafických materiálů, jako jsou prezentace, plakáty, grafika pro sociální média a další.

# data[].attributes.body
Digitální prostředí to je článek pod tímto odkazem. Digitální prostředí souvisí s digitálním obsahem a je více vysvětleno v článku. Velmi obsáhlý text, který rozebírá i youtubery a další...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Z hlediska tvorby digitální obsahu zaujímá video jedno z předních míst, ať již co se času u něj stráveného týče nebo ekonomických a společenských dopadů. V tomto ohledu lze říci, že svým způsobem částečně nahradilo fotografie. S nimi má video společné to, že je primárně vytvářeno nikoli profesionály, kteří disponují profesionální technikou, ale do velké míry amatéry, kteří pro svoji práci využívají mobilní telefon.

Jakkoli je rozdíl mezi profesionálním a amatérským dílem jasně patrný, vztah uživatelů k tomu, že vytvářejí videa, ať již pro svoji potřebu nebo pro sdílení s druhými, je značný. Z filmování se stal volkart, tedy lidové umění, které provozuje téměř každý. Díky rozšířenosti mobilních telefonů či tabletů s kamerou zde neexistuje v podstatě žádná ekonomická ani technická překážka pro to, aby taková tvorba nemohla být realizována.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vytváření digitálních objektů | Kurz rozvoje digitálních kompetencí

# data[].attributes.attachment_link.description
Z hlediska tvorby digitální obsahu zaujímá video jedno z předních míst, ať již co se času u něj stráveného týče nebo ekonomických a společenských dopadů. V tomto ohledu lze říci, že svým způsobem částečně nahradilo fotografie. S nimi má video společné to, že je primárně vytvářeno nikoli profesionály, kteří disponují profesionální technikou, ale do velké míry amatéry, kteří pro svoji práci využívají mobilní telefon.

# data[].attributes.body
GIMP to je nástroj pro úpravu digitálního obsahu. z mé zkušenosti velice složitý nástroj pro úpravy. Tím se zabývá i tento článek. Ten kdo neupravuje fotky profesionálně nebo pro jiné využití tento nástroj radši nechá být a využije jednoduší.

# data[].attributes.attachment_link.title
GIMP 3.0 vyjde v květnu: jaké novinky přinese po deseti letech vývoje? - Root.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
GIMP 2.99.18 je na světě a s ním se završuje série vývojových verzí, které vedou projekt k revolučnímu skoku vpřed, k vydání GIMPu 3.0. Novinek je…

# data[].attributes.headline
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.subject
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.body
Stručné vymezení digitální gramotnosti a informatického myšlení. O tom je tento článek. Každý by měl mít nějaké povědomí aspoň o základních principech. Pokud nemá musí aspoň vědět jak vyhledat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Stručné vymezení digitální gramotnosti a informatického myšlení, Národní pedagogický institut České republiky (dříve Národní ústav pro vzdělávání)

# data[].attributes.attachment_link.description
Stránky Národního ústavu pro vzdělávání, školské poradenské zařízení a zařízení pro další vzdělávání pedagogických pracovníků.

# data[].attributes.headline
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.subject
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.body
Tento text se zaměřuje na význam digitálních technologií pro rozvíjení kompetencí žáků ve výchově ke zdraví. Všeho musí být však s mírou a to se dá vyčíst i v tomto článku. A mnohem více...

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Rozvoj digitální gramotnosti a využití digitálních technologií ve výchově ke zdraví

# data[].attributes.attachment_link.description
Hlavním záměrem tohoto textu je charakterizovat význam digitálních technologií pro rozvíjení kompetencí žáků ve výchově ke zdraví, specifikovat očekávané výsledky učení výchovy ke zdraví, jejichž naplňování předpokládá využívání digitálních technologií, a konkretizovat možnosti (příležitosti), které nabízí výchova ke zdraví pro rozvíjení digitální gramotnosti žáků. Materiál dále poskytuje učitelům vybrané náměty pro efektivní a smysluplné využívání digitálních technologií ve výuce výchovy ke zdraví.

# data[].attributes.headline
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.subject
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.body
Digitální technologie. Stručný text definice a vlivu na jednotlivce. Nebo dokonce na pracovní trh.

# data[].attributes.attachment_link.title
DigiInfo | Informační portál digitálních technologií

# data[].attributes.headline
Modul.1 Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.subject
Modul.1 Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.body
Pro nadšence jsem přidala i návod jak postavit vlastní PC. Jednoduchý průvodce sestavení všeho potřebného. Proč si kupovat, když si můžu postavit!

# data[].attributes.attachment_link.title
▷ Jak postavit herní PC - kompletní PRŮVODCE - Zboží.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Herní PC se těší v dnešní době velmi slušné popularitě. ✨ Jejich stavba však není tak úplně jednoduchá a my vám proto poradíme, jak na to. ✨

# data[].attributes.headline
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.subject
Modul 1. Základní pojmy z oblasti digitálních technologií

# data[].attributes.body
A ještě jeden pro porovnání a přehlednost. Zde jsou i videa. Mohlo by to rozšířit vědomosti ohledně sestavení PC.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Vítejte u průvodce, který vám poskytne kompletní detaily a důkladný vhled do světa stavby počítače. Na tomto návodu jsem pracoval několik měsíců, abych se ujistil, že vám nepředávám jen povrchní informace, ale představíme vám každý detail, který potřebujete pro dokonale sestavený stroj.

Odhalím pár svých oblíbených tipů, které jsem shromáždil během let praxe v oblasti sestavování počítačů. Tyto rady nejen usnadní proces stavby, ale také zaručí, že získáte nejlepší možný výkon z vašeho nového počítače. Abych se ujistil, že vše je jasné a srozumitelné, doplnil jsem tento průvodce přehlednými grafy a obrázky. Věřím, že vizuální podpora může být klíčová pro pochopení procesu sestavování PC.

1. Příprava prostředí

Než se pustíte do stavby vlastního počítače, je důležité připravit vhodné prostředí a shromáždit potřebné nástroje. V následujícím textu vám poradím, co všechno si přichystat a na co nezapomenout.

1. Šroubovák: Mějte po ruce křížový šroubovák s delší rukojetí. Ten se vám bude hodit například při připevňování chladiče na procesor.

2. Komponenty: Předem si připravte všechny počítačové komponenty, abyste je pak nemuseli hledat.

3. Podložka: Pro ochranu stolu před poškrábáním doporučujeme použít větší podložku. Obzvlášt základní deska má ostrané hrany a mohli byste si nepříjemně poškrábat stůl.

4. Soukromí a spolupráce: Požádejte svou rodinu o chvíli klidu pro maximální soustředění, nebo naopak zapojte mladšího sourozence či dítě, aby se také něco naučili.
Jak se vyhnout statické elektřině?
Při stavbě počítače je důležité minimalizovat riziko poškození komponentů statickou elektřinou. Zde jsou moje tipy:

Nestavějte počítač na zemi na koberci, ale raději si udělejte prostor na stole.

V domácnosti si sundejte ponožky, aby se snížilo hromadění elektrického náboje na vašem těle.

Rozbalte počítačový zdroj, zapojte ho do zásuvky a občas se ho dotkněte - tím se zbavíte nahromaděného statického náboje a uzemníte se.

Pokud dodržíte tyto rady, není nutné objednávat antistatický náramek ani podložku.

Nyní jste kompletně připraveni na stavbu svého vlastního počítače!

2. Instalace procesoru

Stavba počítače začíná rozbalením dvou klíčových komponent: procesoru a základní desky. Při manipulaci s procesorem je důležité postupovat obezřetně a s ohledem na mé následující doporučení:

1. Držení procesoru: Uchopujte procesor pevně za okraje, aniž byste dotýkali pinů či kontaktů na spodní straně, aby nedošlo k poškození těchto citlivých prvků.

2. Příprava základní desky: Rozbalte základní desku a umístěte ji na její papírovou krabici, která poslouží jako podložka. Tím ochráníte pracovní plochu před případným poškrábáním ostrými hranami desky.

3. Otevření patice: Otevřete patici na základní desce stisknutím páčkové západky a odkryjte socket pro osazení procesoru.

4. Správná orientace procesoru: Před vložením procesoru zkontrolujte, zda šipky na krytce základní desky a šipky na procesoru mají stejnou orientaci. Přiložte, jak se říká, "šipku k šipečce".

5. Vložení a uchycení procesoru: Jemně vložte procesor do patice a ujistěte se, že je správně usazen. Poté zavíráme slot a uzamykáme západku, aby procesor zůstal na svém místě. Pokud je západka trochu tužší, nebojte se, je to normální.

6. Uchování obalů: Po instalaci procesoru doporučuju uschovat plastové balení od procesoru a krytku od patice základní desky. V případě prodeje nebo reklamace se tyto obaly mohou hodit.

Nyní, když máte procesor pevně usazen ve svém socketu, můžete pokračovat dalšími kroky stavby počítače.

3. Instalace RAM

Při stavbě počítače pokračujeme instalací operační paměti (RAM). Bez ohledu na to, zda používáte starší DDR4 nebo novější DDR5, postup instalace je stejný. Při práci s RAMkami je důležité dbát na následující kroky:

1. Otevření patice RAMek: Nejprve otevřete patice RAMek na základní desce.

2. Výběr správného umístění: V závislosti na počtu RAMek, které plánujete osadit, zvolte správné umístění. Doporučujeme navštívit manuál vaší základní desky nebo se podívat na samotnou desku, kde někteří výrobci uvádějí ideální rozložení.

Pro dvě RAMky se obvykle osazují 2. a 4. slot vzdálený dále od procesoru.

Pro jednu RAMku se většinou jedná o druhý slot.

Začátečnická chyba bývá taková, že se osadí RAMky hned vedle sebe. To je špatně, zpravidla se dávají napřeskáčku v jednom slotu.

3. Sjednocení vykrojení a výčnělku: Při instalaci RAMek je důležité najít vykrojený vrub na konektorech RAMky a sjednotit ho s výčnělkem u slotu základní desky.

4. Pevné usazení RAMek: Při zasouvání RAMek neváhejte použít trochu větší síly a vyčkejte na hlasité docvaknutí, které potvrzuje správné usazení paměťového modulu.

S úspěšně nainstalovanými RAMkami jste o krok blíže ke kompletnímu sestavení svého počítače.

4. Instalace SSD

Pojďme se podívat na instalaci úložiště vašeho počítače. Pro většinu uživatelů v roce 2023 doporučuju používat NVMe SSD v M.2 slotách, protože:

Mají vyšší rychlosti než starší technologie

Jsou cenově dostupné

Umožňují snazší instalaci bez kabeláže

Pokud máte SATA SSD nebo HDD ze staršího počítače, můžete je také přidat, ale to uděláme až později.

Instalace SSD NVMe do M.2 slotů na základní desce:

1. Nalezení adekvátního slotu: Zpravidla je nejoptimálnější úplně horní M.2 slot, protože je napojený přímo na procesor a nabízí nejvyšší rychlost přenosu. Pro více disků se řiďte doporučením výrobce v manuálu desky.

2. Odkrytí heatsinku: Před instalací SSD disku je třeba odkrýt heatsink, který kryje M.2 slot. To zahrnuje odšroubování šroubků a odstranění krytu.

3. Zasunutí SSD disku: Orientujte SSD disk tak, aby šel správně zapojit do slotu. U konektoru SSD najdete výčnělek, díky kterému se nedá zapojit opačně.

4. Připevnění disku: Připevněte SSD disk šroubkem z balení základní desky. Pokud využíváte ASUS desku, můžete využít praktický Q-Latch mechanismus pro rychlé uchycení pomocí plastové aretace.

5. Odlepení plastového fólie z teplovodivých podložek: Nezapomeňte odlepit fólii z teplovodivých podložek, které pomáhají distribuovat teplo z SSD disku. Fólie může být umístěna jak pod heatsinkem, tak pod samotným SSD diskem.

6. Vrácení heatsinku na místo: Na závěr vraťte heatsink na původní místo a připevněte ho zpátky šroubky.

Nyní máte úspěšně nainstalované NVMe SSD úložiště, které poskytuje rychlejší a efektivnější přístup k datům ve vašem počítači.

5. Instalace chladiče na procesor

Pro správný výkon a životnost procesoru je nezbytné ho řádně chladit. Instalace chladiče na procesor se může mírně lišit v závislosti na platformě (AMD nebo Intel) a typu chlazení (vodní nebo vzduchové). Začneme s vzduchovým chladičem, který doporučuju nejčastěji pro nejvyšší spolehlivost.

Stock chladič z balení procesoru

Pokud stavíte levný počítač a používáte vzduchový chladič přibalený k procesoru, instalace bývá velmi jednoduchá:

1. Odkryjte krytku teplovodivé pasty na chladiči

2. Opatrně položiště chladič na procesor

3. Zamáčkněte chladič do připevňovacích otvorů vedle socketu procesoru

4. Přišroubujte chladič

Instalace vzduchových chladičů na Intel

Pro silnější chladiče, jako je Noctua, nebo první fázi instalace vodních chladičů, postupujte následovně:

1. Rozbalte chladič a vyberte upevňovací mechanismus pro vaší platformu (Intel nebo AMD). Chladič bude mít v balení rozdělené sáčky pro tyto dvě odlišné platformy. Zde najdete veškeré uchycovací šrouby a mechanismy pro váš procesor.

2. Pro Intel najděte zadní backplate v balení chladiče a protáhněte dlouhé šrouby otvory u zadního backplatu.

3. Zafixujte šrouby pomocí plastových klipů.

4. Protáhněte zadní backplat základní deskou (4 otvory okolo procesoru).

5. Použijte distanční sloupky dle vašeho socketu (modrá pro LGA1700, černá pro LGA1200 v případě Noctua chladičů). Pokud nevíte, jaký socket má vaše základní deska, jednoduše si vyhledejte váš procesor na Alze či CZC. Ve specifikacích produktu najdete socket, který váš procesor podporuje.

6. Umístěte montážní můstky tak, aby chladič směřoval správně a zajistil správné proudění vzduchu. Montážní můstky jdou připevnit v orientaci na výšku nebo na šířku.

Doporučuji můstky umístit tak, aby osazený chladič a jeho ventilátor odesílal teplo dozadu ven ze skříně.

7. Přidělejte montážní můstky šrouby.

Instalace vzduchových chladičů na AMD

U AMD platformy je postup podobný velmi podobný jen s tím rozdílem, že zadní backplate bývá již součástí základní desky:

1. Odeberte retenční spony vedle procesoru a schovejte je pro případný prodej desky.

2. Na zadní backplate, který se již u desky nachází, nasaďte distanční sloupy a umístěte na ně montážní mosty.

3. Připevněte montážní mousty šrouby podobně jako u Intelu.

Nyní máte úspěšně připravené uchycení chladiče na procesor.

6. Teplovodivá pasta a uchycení chladiče

V tomto kroku se podíváme na chladič zespoda a zjistíme, zda náhodou nemá aplikovanou teplovodivou pastu již přímo na sobě. Obzvláště u levnějších chladičů se často nedává tuba s pastou, ale připraví se jednorázová vrstva přímo na chladiči z úsporných důvodů. V takovém případě stačí odkrýt krytku, která chrání pastu na spodku chladiče, a můžete chladič rovnou instalovat.

Aplikace teplovodivé pasty

Pokud chladič pastu na sobě nemá, nejdříve si najdeme tubu v balení. Aplikujte pastu na procesor přibližně o velikosti hrášku. Můžete také dát trošičku pasty do rohů a pak nepatrně větší dávku doprostřed, čímž zajistíte 100% pokrytí.

Upevnění chladiče

Před umístěním chladiče na procesor se ujistěte, že na spodku chladiče nezůstala ochranná fólie. Ta by nám příliš tepla z procesoru do chladiče nepředala. Poté chladič opatrně položte na procesor a přišroubujte k uchycovacímu mechanismu, který jsme si připravili v předchozích krocích. Střídejte šroubování stran, aby chladič dolehl rovnoměrně na procesor a aby se rovnoměrně rozprostřela teplovodivá pasta. Pro tento účel je vhodný šroubovák s dlouhou rukojetí.

Instalace ventilátorů

Pro instalaci ventilátorů použijte drátěné spony, kterými se ventilátor osazuje do drážek v chladiči. Tento proces může být občas nepříjemný, proto si klidně pomozte šroubovákem, abyste si neřezali prsty o žebrování chladiče.

Při rozhodování o orientaci ventilátorů sledujte šipky, které znázorňují směr proudění vzduchu. Nasávejte čerstvý vzduch zepředu skříně a teplý vzduch posílejte dozadu a ven ze skříně. Pokud se ventilátor před chladič nevejde kvůli RAMkám, umístěte ho za něj nebo ho posuňte výše, ale dodržte správnou orientaci.

Zapojení ventilátorů

Ventilátor zapojte do konektoru CPU_FAN na základní desce, který najdete obvykle hned nad procesorem vedle RAMek. Pokud váš chladič má dva ventilátory, druhý zapojte do konektoru CPU_OPT. V případě, že takový konektor na desce nemáte, většinou v balení chladiče najdete rozdvojku do hlavního konektoru pro procesor.

7. Test funkčnosti procesoru a základní desky

Před dokončením sestavy je dobré otestovat funkčnost celého systému a zjistit, zda počítač načte do BIOSu. To vám umožní identifikovat případné problémy včas. Jelikož nyní máme perfektní přístup ke všem komponentům, pojďme zjistit, zda všechny fungují správně.

1. Připravte zdroj a zapojte osmipinový konektor pro napájení procesoru a 24pinový konektor pro napájení základní desky.

2. Osaďte grafickou kartu a připojte adekvátní napájecí kabely. Jedná se o osmipinové PCIe konektory a u novějších zdrojů o 16 pinové konektory 12VHPWR.

3. U dražších základních desek využijte tlačítko pro spuštění počítače. Pokud deska tlačítko nemá, spojte dva piny označené jako "power" pomocí šroubováku. Tyto piny se obvykle nacházejí vlevo dole na základní desce. Pro jistotu si najděte schéma desky, abyste nespojili špatné piny.

Po zapnutí počítače se dostanete do BIOSu, kde zkontrolujte:

Detekci všech osazených DDR4/DDR5 RAM modulů

Detekce všech osazených SSD disků

Teplotu procesoru (neměla by být nad 90 °C a měla by být stabilní)

Úspěšná kontrola potvrzuje, že je vše v pořádku, a můžete pokračovat v dokončení sestavy počítače.

8. Příprava skříně a základní desky

Nejprve rozbalte skříň a ponechte na ní ochranné fólie, abyste jí omylem nepoškrábali. Ve skříni byste měli najít šuplík, krabičku nebo sáček se sroubky pro následnou montáž. Doporučuju si ve šroubcích udělat systém a například využít menší mističky, aby se vám šrouby nespletly.

Následně postupujte takto:

1. Odinstalujte obě bočnice skříně pro pohodlnější práci. Pokud budete instalovat vodní chlazení, odkryjte také vršek nebo předek skříně. Dle toho, kam budete osazovat radiátor.

2. Položte skříň zadní stranou dolů na stůl, aby se vám v ní lépe pracovalo. Na videích sestavování počítačů často vidíte, že YouTubeři pracují se skříní ve stoje, ale to je z důvodu lepšího záběru při natáčení. V domácích podmínkách je praktičtější mít skříň položenou.

3. Do skříně nainstalujte tzv. I/O Shield, který kryje zadní konektory a bývá součástí levných základních desek. Plochá strana I/O Shieldu by měla směřovat ven ze skříně. Nacvakněte ho do zadního otvoru ve skříni. U dražších desek ale bývá již I/O Shield integrovaný, takže tam můžete tento krok přeskočit.

Nyní si všimněte, že počítačová skříň má nainstalováno několik distančních sloupků na místě, kam patří základní deska. Tyto sloupky zajišťují mezeru mezi deskou a skříní, aby nedošlo ke zkratování. Před instalací zkontrolujte, zda jsou všechny sloupky přítomny, a dávejte také pozor, aby naopak žádný nepřebýval.

Pro kontrolu správného umístění sloupků můžete postupovat takto:

1. Vyhledejte manuál skříně a podle formátu základní desky (ATX, mATX, mini ATX) najdete adekvátní osazení.

2. Podívejte se na základní desku a všimněte si otvorů po stranách a uprostřed. Každý otvor by měl mít distanční sloupek ve skříni. Některé desky mohou mít otvory skryté pod heatsinky nebo dalšími kosmetickými úpravami, na to případně pozor.

Před instalací desky do skříně zvažte následující tip: U některých skříní se obtížně dostává k zapojení procesoru po osazení desky do skříně. Doporučujeme najít kabely s označením CPU od zdroje, zapojit je do desky a protáhnout otvorem dozadu. Až poté základní desku do skříně připevněte.

Nakonec nainstalujte základní desku do skříně:

1. Pomalu ji vložte do skříně a nasměrujte pomocí středového sloupku.

2. Najděte šroubky k připevnění desky (s houbovitou čepičkou), které bývají součástí skříně. Většinou se používají šrouby 6-32 nebo M3.

3. Připevněte desku jedním šroubem po druhém, ale zatím je nedotahujte úplně. Možná bude potřeba desku ještě trochu posunout do strany. Nejdříve si tedy zlehka připevněte desku na všech místech a až ke konci šrouby dotáhněte.

9. Instalace vodního chlazení

Při instalaci vodního chlazení je třeba připravit radiátor, ventilátory a připevnění pumpy. A samozřejmě také uchycovací mechanismus, který jsme si již nainstalovali v této sekci.

Umístění vodního chlazení

1. Rozhodněte se, kam umístíte vodní chlazení. Nejlepší je nahoře ve skříni, protože teplo přirozeně stoupá a může hned odcházet ven ze skříně. Pokud nemáte nahoře místo, můžete radiátor osadit i dopředu.

2. U all-in-one vodního chlazení dbáme na to, aby pumpa ventilátoru (ta část, která se osazuje na procesor) nebyla osazena výš než nejvyšší místo radiátoru, aby se v ní neusazovaly bublinky, což by zkrátilo životnost chlazení.

Konfigurace ventilátorů

Ještě než si osadíme ventilátory na radiátor pro maximální účinnost vodního chlazení, pojďme si rozebrat různé alternativy osazení ventilátorů.

První možná volba je konfigurace ventilátorů pull. Tedy ventilátory přes mřížku radiátoru nasávájí vzduch. Toto je vhodné pro osazení radiátoru dopředu skříně.

Druhá možnost je konfigurace push, tedy ventilátory foukají vzduch přes mřížku radiátoru.

1. V případě osazení radiátoru nahoru doporučuju push konfiguraci. Tedy ventilátory dáte pod radiátor a nasměřujete je tak, aby profukovali vzduch radiátorem.

2. V případě osazení radiátoru vpředu osobně doporučuju konfiguraci pull. Tedy osazení ventilátorů před radiátor (blíže k základní desce), což vám zajistí lepší údržbu. V opačném případě (konfigurace push) by se veškerý prach usazoval v mezeře mezi radiátorem a ventilátorem, takže by se počítač velmi špatně čistil.

Montáž ventilátorů a radiátoru

1. Pro připevnění ventilátorů na radiátor odeberte připevňovací panel, pokud to skříň dovoluje. Je totiž daleko jednodušší si radiátor a ventilátory připravit mimo skříň, než pracovat v utěsném prostoru skříně.

2. K připevnění ventilátorů na radiátor použijte delší šrouby, které procházejí celým ventilátorem a připevní se ke konstrukci radiátoru. Tyto šrouby naleznete v balení vodního chlazení.

Před instalací vodního chlazení ještě promyslete, jak se vzduch bude ve skříni pohybovat, což je téma další kapitoly. Poté se k dokončení instalace vodního chladiče vrátíme.

10. Airflow a směr ventilátorů

Správný airflow je zásadní pro udržení optimálních teplot vašeho počítače. Cílem je zajistit dostatečný přísun čerstvého vzduchu a efektivní odvod teplého vzduchu ze skříně. Tady je několik zásad, které byste měli dodržet:

Co nedoporučuju:

Neosazujte všechny ventilátory tak, aby nasávaly studený vzduch z venku - teplý vzduch by neměl kudy unikat ven.

Nedoporučuju ani opak, tedy nevyfukujte teplý vzduch ven ze skříně všemi ventilátory.

Co doporučuju:

Vytvořte vyváženou kombinaci nasávacích a vyfukovacích ventilátorů. Mé ideální doporučení je mít 2-3 ventilátory umístěné vpředu skříně. Ty budou v orientaci nasávání studeného vzduchu zepředu a budou odesílat studený vzduch dál do skříně, čímž ochladí počítačové komponenty.

Do skříně doporučuju přidat 1-2 dodatečné ventilátory vzadu. A to buďto vedle I/O shieldu nebo nahoře nad základní deskou. Tyto ventilátory pomohou odesílat nahromaděný teplý vzduch pryč ven ze skříně.

Jak správně poznat orientaci ventilátorů?

Směr airflow ventilátoru lze určit podle šipek na stranách. Ty má dnes většina ventilátorů a dle šipky poznáte, jakým směrem bude vzduch proudit.

Nebo se řiďte tímto jednoduchým pravidlem. Vzduch prochází plastovou konstrukcí směrem k otevřené části ventilátoru, kde se většinou nachází logo výrobce. Případně si zkuste ventilátor prstem roztočit a poznáte, jakým směrem vzduch proudí.

11. Dokončení instalace vodního chlazení

Pokud jste se rozhodli pro vodní chlazení, je čas dokončit instalaci tím, že připevníte radiátor s ventilátory do skříně. Připevňovací šrouby naleznete v balení skříně.

Kontrola uchycovacích závor a instalace chladiče

1. Zkontrolujte, zda na vodním chlazení máte správné uchycovací závory - většinou jsou defaultně osazené pro platformu Intel.

2. Instalujte blok chladiče na procesor, stejně jako byste to udělali u vzduchového chladiče: sundejte krytku teplovodivé pasty a osaďte chladič přímo na procesor.

3. Použijte větší šrouby z balení vodního chlazení a napřeskáčku připevněte chladič k uchycovacímu mechanismu, který jsme si na základní desku předtím připravili. Utahujte napřeskáčku, dokud nebudete muset vyvíjet nějakou extra větší sílu. Připevněte dostatečně, ale nepřehánějte to.

Zapojení konektorů

4. Vodní chlazení většinou má 3-pinový konektor, který zapojte do základní desky na konektor označený AIO_PUMP.

5. Pumpa obvykle potřebuje externí napájení přes SATA nebo Molex konektor ze zdroje - k tomu se dostaneme až později, když budeme zapojovat napájení. Zatím si kabel jen protáhněte dozadu do skříně.

Důležitý tip

Každý výrobce vodního chlazení má svůj vlastní postup a drobné odlišnosti v instalaci. Proto doporučuju se podívat do manuálu, abyste měli přesné informace pro váš konkrétní model. Tímto způsobem zajistíte správnou instalaci. V tomto návodu bohužel nemohu pokrýt všechny výrobce.

12. Instalace grafické karty

Grafická karta je klíčovou součástí pro hráče a její instalace je snadná. Postupujte podle následujících kroků:

1. Příprava: Proveďte "suchou zkoušku" umístění grafické karty ve skříni a zjistěte, které zadní záplatky musíte odstranit, aby bylo možné grafickou kartu osadit.

2. Odstranění záplatek: Pomocí šroubováku odstraňte potřebné zadní záplatky ve skříni.

3. Otevření patici: Otevřete patici na prvním PCI-Express slotu na základní desce.

4. Instalace grafické karty: Vložte grafickou kartu do slotu tak, aby byla řádně usazena. Měli byste slyšet zvuk podobný zasunutí RAM modulu, což znamená, že se patici zpátky zajišťuje.

5. Připevnění grafické karty: Připevněte grafickou kartu zpět v oblasti odstraněných záplatek pomocí šroubů. Tím zajistíte, že karta nebude ve skříni volně pohybovat a zůstane pevně usazená.

Po úspěšné instalaci grafické karty můžete pokračovat dalším krokem sestavy vašeho počítače.

13. Jak zapojit zdroj v počítači

Při připojování zdroje k vašemu počítači postupujte podle následujících kroků:

1. Příprava kabelů: Rozbalte zdroj a připravte potřebné kabely. V případě nemodulárního zdroje k tomuto kroku nepotřebujete nic dělat.

2. Napájení procesoru: Hledejte kabely s označením CPU, jedná se o osmipinové kabely. Většina procesorů vyžaduje dva osmipiny.

3. Napájení základní desky: Najděte 24pinový konektor pro napájení základní desky. Ten se nedá zaměnit, jedná se o největší konektor od zdroje.

4. Napájení grafické karty: Zjistěte, kolik konektorů vyžaduje grafická karta nebo přibalený adaptér. Většinou se jedná o osmipinové konektory, ale některé grafické karty vyžadují i šestipin. Tam je situace jednoduchá, vezmete osmipinový konektor a jen z něj "odloupnete" dva piny. Kabely většinou nesou označení PCIe, tak pozor, ať je nezaměníte s kabely pro procesor.

Aktualizace: V poslední době přichází čím dál více grafických karet s novým šestnácti pinovým konektorem. A výrobci zdrojů na toto reagují tím, že přidávají do balení zdroje kabel, který má také šestnáct pinů. Nemusíte tak využívat nevkusný adaptér u grafické karty.

5. Další příslušenství: Zkontrolujte, zda potřebujete dodatečné napájení pro vodní chlazení, ventilátory, huby, podsvícení atd. Většina zařízení dnes používá SATA napájení a starší věci používají Molex.

6. Připojení kabelů k zdroji: Připojte kabely venku ke zdroji, abyste je nemuseli zapojovat ve skříni, kde bývá málo místa. Zdroje by měly být přehledně popsané a říct vám, kam připojit napájení procesoru, základní desky, příslušenství a grafické karty (PCI Express).

7. Odstranění zadního rámečku: U počítače odšroubujte zadní rámeček zdroje, který je obvykle připevněn čtyřmi šrouby.

8. Umístění zdroje do skříně: Protáhněte zdroj otvorem a osaďte ho do skříně. Ideálně by měl být zdroj umístěn s ventilátorem směřujícím dolů pro optimální chlazení, ale výjimku lze udělat, pokud skříň nemá prachový filtr u zdroje nebo pokud plánujete mít počítač na koberci.

Po úspěšném zapojení zdroje k vašemu počítači můžete pokračovat dalšími kroky sestavy.

14. Jak zapojit všechny kabely k PC

Právě jsme se pustili do kabeláže počítače. Snažte se všechny kabely vést tou nejkratší možnou dráhou k danému komponentu, abyste ve skříni neměli vidět příliš nadbytečných kabelů. A také si dejte pozor, aby bylo všechno správně a poctivě zapojené.

Tip pro zapojení konektorů

Některé konektory bývají trochu tužší a člověk pořádně neví, zda má zapojeno či nikoliv. Takže takový menší tip, u většiny konektorů se západkou stačí za kabel nepatrně zatáhnout a pokud ho vyškubnete, asi jste ho zapojili špatně, ale pokud zůstane na místě, pak máte zapojeno správně.

Osmipinové napájení procesoru

Osmipinový napájení procesoru bývá zpravidla vlevo nahoře. I přesto, že většině procesorům by měl stačit jen jeden osmipin, osobně doporučuji osadit oba osmipiny.

Napájení základní desky

Napájení základní desky se nachází v pravé části u RAM modulů, zde je potřeba kabel trochu více vytáhnout, aby se dokázal správně zapojit bez ohýbání.

Grafická karta a její napájení

Grafickou kartu určitě každý z vás bude vědět, kde zapojit. Avšak menší tip: některé skříně mají díru pod grafickou kartu a tento průduch se dá krásně využít pro vedení kabelu v co nejkratší dráze.

Někteří uživatelé však preferují vést kabely otvorem nad grafickou kartou, což může mít výhodu v tom, že kabely nestahují grafiku dolů a nepodporují dodatečné ohýbání. Na druhou stranu to nemusí vypadat vizuálně dobře. Doporučujeme zařídit se dle toho, co se vám osobně bude líbit více a jak je uzpůsobená vaše počítačová skříň.

U nových karet RTX 4000, které přichází s adaptérem, si dejte pozor, abyste adaptér příliš neohýbali v místě spojení s grafickou kartou. Někteří uživatelé ohýbali adaptér natolik, až jim grafiky vyhořely, takže s adaptéry zacházejte opatrně.

U starších grafik nebo u karet od AMD budete zapojovat osmipin se zarážkou a u některých karet dokonce budete zapojovat i šestipin. Z tohoto důvodu konektory bývají rozdělené na 6+2, takže je pouze stačí rozdělit.

Pokud se vám stane, že grafická karta prohýbá, doporučujeme omrknout náš článek, kde dáváme tipy na levné a dobře vypadající podpěry pod grafickou kartu.

Zapojení ventilátorů

Při zapojení ventilátorů se nejčastěji setkáte se dvěma scénáři:

1. Samostatné zapojení ventilátorů: Zde vezmete 4 pinový PWM konektor od ventilátoru a zapojíte ho do konektoru na základní desce. Tyto konektory se nacházejí různě po desce (vpravo, dole, vlevo). Pokud vám konektory nestačí, můžete použít rozdvojku, která bývá součástí Noctua produktů nebo se dá dokoupit.

Mimochodem, u počítačových skříní čím dál častěji vidím řetězové zapojení. Tímto jsou typické např. levnější skříně od Fractalu. Takže za sebe zapojíte 2-3 ventilátory a poté je opět zapojíte do označení CHA_FAN.

2. Centralizovaný hub: Výrobci skříní často implementují centralizovaný hub pro připojení ventilátorů. Tento hub má výhodu v tom, že se nachází ve skříni vzadu a všechny kabely od ventilátorů si schováte do neviditelné části skříně.

Připojení je jednodušší, neboť ventilátory zapojíte do hubu a z něj vedou jen 1-2 kabely do základní desky. Tyto kabely bývají USB nebo 4 pinový PWM zapojení společně s adresovatelným podsvícením.

USB konektory najdete většinou na desce dole pod označením USB s plastovým ohraničením. Adresovatelné podsvícení najdete obvykle na základní desce vpravo nahoře, bývá to 3 pinový konektor oddělený světlejší barvou.

Kabely od počítačové skříně
HD audio
Nejjednodušší je zapojení barevného konektoru HD audio, který se téměř vždy nachází na základní desce vlevo dole. Kabel slouží k propojení 3,5mm audio jacků na skříni s audio výstupy základní desky.
USB-A
Pro zapojení USB-A konektorů na skříni je třeba najít modrý kabel s označením USB. Tento kabel zapojte do modrého konektoru na pravé části základní desky, což zprovozní USB-A na skříni. Konektor je často označen jako USB 3.
USB 2
Starší skříně mohou mít pomalejší USB 2 konektory. Tyto kabely jsou barevné a zapojují se do konektorů s označením USB a mají 9 pinů. Konektor USB 2 se obvykle nachází na desce ve spodní části.
USB-C
U skříní s USB-C konektorem je potřeba zapojit oboustranný konektor, který se většinou nachází vpravo na základní desce. Konektor může být křehký, takže buďte opatrní při zapojování. Pro rychlonabíjení (Power Delivery, Quick Charge) je potřeba zapojit ještě 12V šesti pinový konektor vpravo pod 24 pinem, ale touto funkcí disponují jen ty nejdražší základní desky.
Drobné konektory
Kabely jsou pojmenované Reset LED, Power LED, HDD led a mají označení + nebo -. Tyto kabely se zapojují na desce vpravo dole a slouží k ovládání tlačítek na skříni (zapínání, resetování atd.). Lepší desky mají označení přímo na sobě, ale text může být špatně čitelný. V takovém případě navštivte manuál základní desky.

Power LED+ je většinou vlevo nahoře, hned velde je Power LED-.

Vedle nich je power tlačítko (Power SW), které může být zapojeno v jakékoliv orientaci.

Vlevo dole je konektor pro HDD aktivitu, pokud skříň tuto funkci má.

Vedle se pak zapojuje resetovací tlačítko, opět v jakékoliv orientaci.

Další příslušenství

Na závěr už jen stačí zapojit napájení přes SATU nebo Molex dalšího příslušenství, ať už to je ventilátorový hub, napájení vodní pumpy, LED pásku nebo třeba sata disků. A po těchto krocích bysme měli být hotoví.

15. Ověření funkčnosti počítače

Než zaděláte kabely a uděláte cable management, doporučuje se ověřit, že počítač funguje správně. Postupujte podle následujících kroků:

1. Připojte HDMI nebo DisplayPort kabel do grafické karty. Druhý konec zapojte do monitoru.

2. Připojte myš a klávesnici.

3. Zapojte napájecí kabel do zdroje zapněte ho do fáze zapnuto.

4. Následně zapněte počítač.

Pokud se na monitoru zobrazí obrazovka American Megatrends, stiskněte Enter a dostanete se do BIOSu (UEFI).

Kontrola komponentů

Pokud počítač naběhl a na monitoru se něco zobrazuje, zkontrolujte následující komponenty:

1. Disky: Zkontrolujte, zda jsou v BIOSu viditelné všechny disky, které jste do počítače nainstalovali.

2. Teploty procesoru: Sledujte teploty procesoru a zkontrolujte, zda nepřeskakují nahoru a dolů, což by naznačovalo špatný kontakt s chladičem.

3. Paměť RAM: Zkontrolujte, zda jsou všechny moduly RAM rozpoznané a zda dokážou bootovat s vyššími rychlostmi. RAMky s vyššími rychlostmi se totiž při prvním spuštění nastavují na nižší rychlosti, což snižuje výkon ve hrách.

Pro nastavení vyšších rychlostí RAM:

V BIOSu přejděte do pokročilého módu (např. stiskem F7 u desek ASUS).

V záložce taktování nastavte profil XMP 1 (pro procesory Intel) nebo DOCP 1 (pro procesory AMD).

Nyní restartujte počítač a ujistěte se, že RAMky zvládnou nabootovat se svojí nativní rychlostí.

Kontrola ventilátorů a RGB podsvícení

Zkontrolujte, zda se točí všechny ventilátory (s výjimkou grafické karty, která se roztáčí až při vyšším výkonu).

Ověřte, zda svítí všechna RGB podsvícení.

Pokud vše funguje správně, můžete pokračovat k zadělávání kabelů a dokončení sestavy počítače.

16. Co dělat, když počítač nejde zapnout?

Pokud se vám nedaří počítač zapnout, zde je několik tipů pro nejčastější řešení:

1. Kontrola připojení kabelu: Ujistěte se, že jste HDMI nebo DisplayPort kabel zapojili do grafické karty, nikoli do základní desky. Porty na desce slouží pouze pro integrovanou grafiku.

2. Resetování CMOS: Pokud máte použitou základní desku s původním nastavením, které brání bootování, resetujte CMOS. Mnoho základních desek má tlačítko pro resetování, které stačí stisknout.

Můj tip: Pokud tlačítko nemáte, odpojte zdroj, vyjměte baterku z desky a stiskněte tlačítko pro spuštění počítače, abyste vybili veškerou energii ze základní desky. Tímto způsobem se nastavení resetuje a počítač by měl nabootovat.

3. Kontrola zapojení komponent: Zkontrolujte, zda jste správně zapojili všechny komponenty a kabely podle předchozích kapitol.

4. Diagnostika pomocí diod: Sledujte diagnostické diody na základní desce, které vám pomohou určit, kde se bootování zadrhává, nebo v případě dražších desek sledujte displej s chybovými kódy. Zde se dozvíte, zda je problém s procesorem, DRAM (RAMky) nebo grafickou kartou.

5. BIOS update: Pro některé základní desky může být nutné provést BIOS update pro podporu novějšího procesoru.

6. Problém s pamětí RAM: Pokud diody naznačují problém s RAM, zkuste eliminační metodu - nejprve zapojte jednu RAMku a postupně zkoušejte různé sloty. Pokud problém přetrvává, může to být způsobeno špatně zasazeným procesorem nebo ohnutými piny na desce.

Existuje mnoho faktorů, které mohou způsobit problémy s bootováním. Pokud se vám počítač stále nedaří rozběhnout, navštivte náš Discord server, kde vám rádi pomůžeme s řešením problémů.

17. Dokončení stavby počítače

Nyní, když je vše funkční, můžeme se pustit do dokončení posledních detailů:

1. Nejprve připevníte zdroj ke skříni pomocí čtyř šroubů, které obvykle bývají součástí rámečku. U zdroje může být tlačítko pro aktivaci nebo deaktivaci hybridního režimu ventilátoru, který snižuje hlučnost tím, že se točí pouze v případě potřeby. Osobně doporučuju hybridní režim zapnout (vysunuté tlačítko).

2. Poté se zaměřte na cable management, tedy uspořádání kabelů na zadní straně skříně. K tomu můžete využít fofrpásky, které obvykle dodávají výrobci zdrojů nebo skříní. Můžete se rozhodnout pro profesionální úroveň cable managementu, ale pokud tím nechcete trávit příliš času, můžete uplatnit pravidlo 20/80. Tedy dosáhnout 80% výsledku s pouhými 20% úsilí.

Hlavním cílem je schovat kabely tak, aby se vám podařilo zavřít boční stranu skříně bez problémů a aby vám kabely nepřekážely při případných úpravách v budoucnosti.
Po dokončení těchto kroků je váš počítač sestaven a připraven k použití. Gratulujeme!
18. Jak nainstalovat Windows a ovladače?

Po sestavení počítače je potřeba udělat ještě několik drobných kroků - nainstalovat Windows a ovladače pro vaše komponenty. K tomu vám může posloužit mé další video:

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak správně postavit PC v 2024? Kompletní příručka - GeekBoy.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Vítejte u průvodce, který vám poskytne kompletní detaily a důkladný vhled do světa stavby počítače. Na tomto návodu jsem pracoval několik měsíců, abych se ujistil, že vám...

# data[].attributes.headline
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.subject
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.body
Text o formální úpravě písemného textu. Hodí se při psaní Bakalářské práce i jiných věcí. Vše potřebné pro správné napsaní textu na jednom místě.

# data[].attributes.headline
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.subject
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.body
Tipy a triky pro akademické texty. Velmi stručně vysvětleno. Jedno z nejužitečnějších témat pro studenty. Těchto článků není nikdy dost.

# data[].attributes.attachment_link.description
Potřebujete napsat seminární, bakalářskou, nebo jinou práci a nevíte jak na to? Přečtěte si naše rady a tipy.

# data[].attributes.headline
modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.subject
modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.body
NEJDŮLEŽITĚJŠÍ PRAVIDLA ÚPRAVY ODBORNÉHO TEXTU jako například druhy písmen nebo zarovnání odstavců. To nalezneme zde a mnohem více. Například i užitečné citace.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
NEJDŮLEŽITĚJŠÍ PRAVIDLA ÚPRAVY ODBORNÉHO TEXTU
A. TYPOGRAFIE
Proč je ohled na typografickou stránku textu důležitý?
Protože vede ke snazšímu čtení a pochopení textu.

Druhy písem

proporcionální
- patkové (Times New Roman, Book Antiqua, Garamond, Bookman Old Style, Thorndale, aj.)
- bezpatkové (Arial, Arial Narrow, Tahoma, Verdana, Century Gothic, Trebuchte, Helvetica, aj.)
neproporcionální (Courier, aj.)
(event. ozdobná písma - Arabic, Lucia, aj.)

- patky u znaků pomáhají navádět oči na řádek, proto je nejčitelnější
- bezpatková písma se hodí pro textové nápisy, či krátké textové útvary, protože není potřeba navádět očí na řádek; je graficky nejúhlednější
- neproporcionální písmo má „shodné" velikosti znaků, proto se špatně čte
- ozdobná písma se pro svou okrasnost v odborných textech neužívají

Druhy řezů písem

normální
kurzíva (tzv. italika)
tučné (tzv. bold)
tučná kurzíva

- kurzíva se užívá jako vyznačování důležitých krátkých úseků textu, tučné (resp. tučná kurzíva) pro velmi důležité krátké úseky
- další typické případy vyznačení kurzívou: rozebíraná věta či teze, citát
- kurzívou mají být vyznačeny i „vědecké"obraty přejaté z latiny či řečtiny (jako např. ibid.)
- kdysi se na psacích strojích pro vyznačování používalo podtržení, či propauzování (tzv. prostrkávání), obojí nepoužívat (podtržení nepoužívat i kvůli tomu, že se plete s webovým odkazem)
- názvy kapitol lze učinit kapitálkami (všechna písmena velká)

Volby písem a jejich řezů
typografická estetická zásada „ne víc jak dvě písma na celý text", proto volíme:
- proporcionální písmo pro text (kde bude uplatňována kurzíva, případně tučné)
- písmo pro názvy kapitol či sekcí, vhodné je písmo bezpatkové (anebo kapitálky hlavního písma)
- písmo pro název práce, jméno autora, ta bývají i o dost větší než názvy kapitol či sekcí, nejlépe písmo bezpatkové, název práce zásadně bez kurzívy, bez podtržení

Zarovnání odstavců
- text práce zarovnávat tzv. do bloku (Ctrl+J; J jako justify)
- seznam literatury zarovnávat nalevo (Ctrl+L; L jako left)
- názvy sekcí, kapitol asi nejlépe zarovnat doleva
- název práce, autora asi nejlépe zarovnat na střed (Ctrl+E)

- první odstavec textu, či sekce textu nemá být (na rozdíl od ostatních odstavců) odsazen první řádek tabelátorem
- odstavec slouží k vyznačení skupiny myšlenek, resp. rozvinuté jedné myšlenky
- proto skupina odstavců (s odsazením prvního řádku) bývá při významnějším tématickém posunu oddělena od jiné takové samostatné skupiny prázdným řádkem

Tip:
- odstavec zabírající cca stránku je ve vědeckém prostředí podezřelý, svědčí o nedostatečném uspořádání a odlišení myšlenek

patička
- obsahuje zpravidla stránkování arabskými číslicemi nejčastěji na středu (anebo na nesvázaném okraji stránky)
- na první straně písemné práce číslici zpravidla nezobrazujeme
- předmluva (příp. seznam literatury) může být číslována malými římskými číslicemi (např. „iv")

hlavička
- pokud je hlavička plněna, zpravidla do ní umísťujeme názvy kapitoly, příp. též autora

- odrážky pomlčkami
- odrážky tečkami (bulety)
- odrážky číslováním (i se zanořenými úrovněmi)

- krátké citace, které jsou integrální součásti myšlenky sdělované v námi psané větě uvádíme přímo v této větě (samozřejmě v uvozovkách, samozřejmě s odkazem na zdroj a stranu; je-li citát samostatnou větou, uvádíme ji i s velkým prvním písmenem)
- krátké či delší, které jsou doplňkové, či ilustrační uvádíme v poznámce pod čarou (opět v uvozovkách s odkazem na zdroj a stranu)
- dlouhé citace a citace, které jsou námi rozebírány a komentovány, uvádíme v rámci odstavce a to nejlépe v odsazení tabelátorem, případně v písmu menší o jeden bod (pt) (zpravidla ho píšeme v uvozovkách, někdy ho píšeme kurzívou, vždy však s odkazem na zdroj a stranu, přičemž tento odkaz je uveden v závorkách a to na samostatném řádku zarovnaném doprava)

- v českém textu je třeba psát české uvozovky, které vypadají „takto" (jakoby číslice 9966)
- chybné jsou "anglické" (jakoby číslice 6699), "francouzské", "ruské", nebo "strojopisné" a jejich vzájemné kombinace
- jednoduché uvozovky jsou ‚tyto' (jakoby číslice 96), chybné jsou ´akcenty´, 'strojopisné', anebo `zpětné` a jejich vzájemné kombinace
- jednoduché uvozovky používáme jen tehdy, chceme-li popisovat daný výraz; např. ‚slovo' má pět písmen

- slova (i jednoznaková) či číslice oddělujeme pauzami
- za interpunkčními znaménky „.", „,", „?", „!" a „:"píšeme vždy mezeru, před nimi však nikoli (mají přiléhat k předchozímu slovu, či znaku), proto např. „J. B. Kozák" a nikoli „J.B.Kozák"
- výjimku tvoří text v závorkách, před závorkou mezera (za levou závorkou není mezera, před pravou mezerou není mezera) za pravou závorkou je mezera, pokud za ní není jedno z výše uvedených interpunkčních znamének

nezlomitelná mezera (v MS Wordu: Ctrl+Shift+Space, v OO Writeru: Ctrl+Space) se píše mezi:
- jednoznakovou předložkou či spojkou a následujícím slovem
- iniciálou a příjmením, zkratkou titulu a příjmením
- číslem a fyzikální jednotkou

Tip:
- pokud nechcete psát nezlomitelné mezery v průběhu psaní textu, ani po dopsání textu nahrazením opravit všechny výskyty, kde má podle pravidel být, udělejte je před tiskem alespoň tam, kde na konci řádku trčí jednoznaková předložka či spojka

spojovník
- uplatňuje se mezi slovy („-" z klávesnice), slovem a jednoznakovým písmenem („-" z klávesnice), anebo (i víceznakovými) čísly (pomocí Alt+0150)
pomlčka
- odděluje větné celky a je ohraničena pauzami (pomocí Alt+0151)

- malé písmeno „l" není číslicí „1"
- velké písmeno „O" není číslicí „0"
B. PRAVIDLA STRUKTURY PRÁCE, SEZNAMŮ LITERATURY, ODKAZOVÁNÍ

Proč je důležitý ohled na způsob odkazování na použitou literaturu a citování?
Protože vede k mezinárodní srozumitelnosti těchto položek.

Název práce
Autor (event. s tituly)
event.Věnování, Citát, (osamocená) Předmluva či (osamocený) úvod
event. Obsah (může být i mezi Literaturou a Přílohou)
Zkratka studijního programu, rok, event. ročník
text (dělený na odstavce, příp. i sekce apod.)
event. Poznámky (obvykle pod čarou a to číslovaně)
Literatura (Seznam literatury)
event. Rejstřík termínů
event. Příloha (Přílohy)

Typická struktura práce
Jak sestavovat seznam literatury
- ukázka z normy:http://www.ped.muni.cz/Wsocedu/virtual/citace.htm
- protože norma je dosti podrobná (srov.http://www.cuni.cz/~brt/bibref/bibref.html), místy také diskutabilní, lze připustit (a mnoho periodik to tak činí) i odchýlení od normy
- ukázku z asi nejčastějšího způsobu odchýlení od normy uvádíme níže (pomocí „[" a „]" je vyznačena vysvětlivka či alternativa; obarveně je vyznačen hlavní případ, resp. částečným obarvením odchýlení od hlavního případu).

- přijatelná další odchylka od normy: uvést celé křestní jméno autora
- v případě, že autor má v určitém roce více publikací, za číslo roku připisujeme „a", „b" atd.

kniha

Název monografie. Místo vydání: Jméno nakladatele.

PŘÍJMENÍ, J., PŘÍJMENÍ Spoluautora, K. J. (2000):Název jejich knihy. Místo vydání: Jméno nakladatele.

sborník

Název sborníku. Příjmení editora (ed.). Místo vydání: Jméno nakladatele.

PŘÍJMENÍ Editora, J. [, PŘÍJMENÍ Dalšího Editora, J.] (2000):Název sborníku. Místo vydání: Jméno nakladatele.

diplomka/manuscript

PŘÍJMENÍ, J. (2000):
Název disertační/diplomové práce. Disertační/diplomová práce. Místo pracoviště: Název pracoviště, kde byla práce sepsána.
PŘÍJMENÍ, J. (2000):Název práce. Nepublikovaný manuskript.

článek v časopise

PŘÍJMENÍ, J. (2000): Název článku,Jméno časopisu 1 [tj. číslo ročníku], 2 [tj. číslo časopisu], 1-13 [tj. stránky od do].Jméno časopisu 1 [tj. číslo v ročníku], 2-4 [tj. čísla časopisu], 1-13, 1-25, 1-8 [tj. stránky od do v jednotlivých číslech].

článek ve sborníku

PŘÍJMENÍ, J. (2000): Název článku, In: Příjmení editora, J.,
Jméno sborníku, Místo vydání: Jméno nakladatele, 159-178 [tj. stránky od do].
PŘÍJMENÍ, J. (2000): Název článku. [údaje o sborníku nebo časopise, ví-li se], [1-20] [počet stránek], (v tisku).Jméno sborníku, Místo vydání: Jméno nakladatele, 159-178 [tj. stránky od do].

publikace z internetu

- jako výše uvedené typy publikací, avšak s tím, že se připojí URL (http://www.nejaky-server.cz/nejaky-adresar/nazev-textu.html)

PŘÍJMENÍ, J. (2000): Název textu, http://www.nejaky-server.cz/nejaky-adresar/nazev-textu.htm, [popř. v případě dokumentů PDF, DOC, RTF stránky od do].

Tip:
- kurzívou z údajů vyznačujeme to, podle čeho tu publikaci najdeme např. v regále knihovny (článek najdeme v časopisu či sborníku, proto je kurzívou název časopisu resp. sborníku)
- položky literatury lze udělat jako seznam s tečkami, nebo číslovaný seznam (případně s čísly v hranatých závorkách), anebo jako seznam tříděný abecedně do skupin podle prvního písmene příjmení
- URL nemá být podtržené
- každá položka seznamu končí tečkou
- seznam může být rozdělen do skupin „Hlavní literatura", „Vedlejší literatura"
- za vlastní seznam může být (v případě, že jde o důležitou literaturu, kterou jsme však nesehnali) připojena skupina „Další literatura k tématu"

Jak odkazovat v textu na literaturu

- přiměřené rozdělit množství odkazů (to množství se také nesmí přehnat), které budou v hlavním textu a které budou v poznámkách pod čarou
- ačkoli je to odlišné od normy, nejčastěji se odkazuje způsobem „[Autor 2000]", resp. [Autor 2000], s. 1-7"
- v případě, že se za sebou opakovaně odkazuje na stejnou publikaci od stejného autora, namísto typu odkazu píšeme „ibid., s. 1", či „tamtéž, s. 1"; v případě, že jde o stejného autora, avšak jinou publikaci, lze odkazovat způsobem „týž, Jiná publikace ..."; („týž" i „tamtéž" lze případně psát kurzívou)
- píšeme „s." a nikoli „str." (a už vůbec ne anglické „p.", či „pp.")
- z latiny bývá kromě ibid. (ibidem, tj. tamtéž) přejato „cf. [Autor 2000], s. 8", cf. (confronta, tj. srovnej) nebo také „srov.";
- „viz" je imperativ od „vidět" a proto za ním nepíše tečka (mj. v angličtině používané „viz.", tj. „videlicet", znamená něco jako „totiž", či „jmenovitě")

# data[].attributes.attachment_link.title
Nejdůležitější pravidla úpravy odborného textu

# data[].attributes.attachment_link.description
NEJDŮLEŽITĚJŠÍ PRAVIDLA ÚPRAVY ODBORNÉHO TEXTU

# data[].attributes.headline
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.subject
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.body
Jak se zlepšit ve psaní jakýchkoliv textů? to je v článku od Pavla Semeráda. Na co si dát pozor a čemu se vyhnout. Radí třeba dát dokument přečíst i někomu jinému....

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Snad v každé závěrečné práci se tu a tam objeví nějaká chyba.

Tu překlep.

Tu pravopisná chyba.

Tu věta, nebo (dokonce) celý odstavec, do kterého se autor zamotal.

Když se jedná o přiměřené množství chyb, lze to i se skřípěním zubů nějak přejít. Když se ale takových chyb nahromadí spousta, komplikuje to nejen čtení a orientaci v textu, ale obvykle si to oponenti nenechají pro sebe. I to vám pak může zbytečně zkomplikovat obhajobu.

V tomto článku jsem pro vás připravil několik bodů, které by vám měly pomoci zlepšit češtinu v písemném projevu. Využít je můžete i pro jiné světové jazyky.

1. Čtěte! Čtěte cokoliv, ale čtěte!

Ať už si chcete jen rozšířit slovní zásobu, nebo se toho více dozvědět o vašem oboru, bez čtení se neobejdete. Ne nadarmo říkám, že každé psaní začíná čtením.

Nejlepší jsou knihy a články, které jsou psány spisovnou češtinou a které procházejí přes jazykového korektora. I když ani to není známka 100% bezchybného textu, je to rozhodně lepší, než když nasáváte češtinu jen z neautorizovaných diskuzí na internetu.

Pravda, diskuze snesou všechno - od vyjímky až po by jsme/by jsi (správně je výjimka a bychom/bys). Pokud ale píšete odborný akademický text, rozhodně se všem patvarům vyhněte.
REKLAMA: Doporučuji vám moji oblíbenou online knihovnu Bookport. Pokud využijete můj slevový kód TATULDA, ušetříte 20 % na měsíčním předplatném.
2. Před odevzdáním si to po sobě několikrát přečtěte!

Každý text, který někam odešlete, byste si měli po sobě přečíst. Když už nic jiného, využívejte kontrolu pravopisu ve Wordu. Při psaní e-mailů (email je to v angličtině, v češtině to znamená barva) vám mohou pomoci i některé prohlížeče.

3. Dejte to přečíst i někomu jinému

Autorská slepota se nikomu nevyhýbá. Proto zvláště u delších textů, na kterých vám záleží, požádejte někoho jiného, aby si to po vás přečetl.

Sám vím, že ještě v průběhu doktorského studia bylo moje písemné vyjadřování příšerné.

Měl jsem ale svého anděla strážného - moji současnou ženu, která si po mně vždy ty pasáže trpělivě přečetla a zvýraznila mi v nich chyby. Už po její první jazykové korektuře si toho všiml můj školitel, který mi s úsměvem na tváři oznámil, že už je to mnohem čtivější.

To samé doporučuji i vám.

Osoba, která to bude číst, nemusí být odborníkem na váš obor. Stačí, když vám vyznačí pasáže, které nedávají smysl, nebo obsahují zcela jasné pravopisné chyby. Pokud nikoho takového ve svém okolí nemáte, můžete využít placenou korekturu.

4. Pište pravidelně (klidně do šuplíku)

To nejlepší, co jsem pro sebe mohl udělat, abych si zlepšil psaný projev, je pravidelné psaní tohoto blogu. Musím přiznat, že když jsem začínal, bylo to pro mě hodně těžké. První články jsem psal i několik dní. Dnes mi stačí pár hodin a článek pouštím do světa.

Výrazně se však za těch 6 let zlepšilo mé vyjadřování. Jsem si vědom, že ani tak mé psaní není dokonalé, ale každým textem, který vytvořím, se to zlepšuje.

Takže pokud i vy máte alespoň trochu volného času, pište si i jen tak pro radost do šuplíku. Když budete zvyklí psát, zlepší se i psaní vašich akademických textů. To vám slibuji!

5. Pište kratší věty a dělejte kratší odstavce

Aby váš čtenář neztratil niť při čtení, ulehčete mu to.

Pište kratší věty. Dlouhá souvětí zvyšují riziko, že se do toho zamotá nejen čtenář, ale i vy. Obzvláště lahůdkami jsou vztažné věty. Jednou jsem těch „který/která/které" napočítal 5 v jedné větě. To se vážně nedalo přečíst napoprvé.

Dělejte kratší odstavce. Další lahůdkou, se kterou se s železnou pravidelností setkávám, jsou celostránkové odstavce. Pokud chcete mít přehledný text, každý odstavec by měl vyjadřovat jen jednu myšlenku, která je rozvinuta dalším odstavce.

I když nikde není stanoveno, jak dlouhý by měl být jeden odstavec, doporučuji vám délku max. 10-12 řádků. Pak nekompromisně udělejte nový odstavec. Sami uvidíte, že ten text bude vypadat lépe.

-

Jak vidíte, trénink dělá mistra. Tak už žádné výmluvy a pusťte se do čtení...

Přeji vám, ať vám jde psaní od klávesnice,

Pavel Semerád

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Zobrazit veškeré příspěvky od Pavel Semerád →

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak se zlepšit ve psaní jakýchkoliv textů? | Pavel Semerád

# data[].attributes.attachment_link.description
Ať už píšete seminárku, bakalářku, nebo diplomku, pište spisovným a čtivým jazykem. V tomto článku vám poradím, jak psát lepší texty.

# data[].attributes.headline
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.subject
Modul 4. Jak správně upravit akademický text

# data[].attributes.body
A ještě jeden o psaní akademického textu. Zde jsou další pravidla, jak na to. A se všema předchozíma, už určitě neuděláme chybu.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Doučuji.eu - Se správným doučovatelem zvládneš cokoliv

# data[].attributes.body
Tipy a návody pro Excel. Najdete zde užitečné tipy a návody na práci s programem Excel. I úplnému začátečníkovi se budou hodit.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mnoho různých tipů a návodů pro práci s programem Excel.

# data[].attributes.body
I práci se Excel využívá. Často lidé z praxe využívají Excel neefektivně. S tím mám může pomoci článek jak pracovat efektivně v MS Excelu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Je aplikace Microsoft Excel vaší noční můrou? Budíte se v noci zpocení a při myšlence na tabulky lapáte po dechu? Určitě nejste sami. Dnes se podíváme na to, co přesně MS Excel umí a jak s ním pracovat tak, abychom maximálně využili jeho potenciál a ušetřili si čas.

Společnost Microsoft vznikla v roce 1975 v americkém Albuquerque. Jejími zakladateli jsou (vládce čipů) Bill Gates a Paul Allen. Microsoft vznikl jako firma, kde by mohli oba programátoři ukázat světu své dovednosti. Dnes mluvíme o nadnárodní akciové společnosti, díky které jsme v IT světě tam, kde jsme.

Microsoft Corporation, jak se firma originálně nazývá, dnes sídlí v Redmondu ve státě Washington a v počítačovém světě je společností s druhým největším obratem (první je Apple). Čím se zabývají, jistě víte, ale jen pro jistotu - zabývají se velmi širokou škálou produktů a služeb spojených zejména s počítači. Tyto produkty vyvíjí a vyrábějí, zároveň je licencují a neustále aktualizují.

Jedním z možná nejznámějších produktů je balíček Microsoft Office. Jedná se o balíček programů vhodných jak pro kancelářskou práci, tak například pro studenty. Základní balíček obsahuje, nám dobře známé, aplikace: Word, PowerPoint, Excel a Outlook.

MS Excel je...

Postrach všech účetních a všech studentů, seznamte se. MS Excel je většinovou společností vnímán jako strašák. Jedná se o tabulkový procesor, jehož první verze vznikla už v roce 1993. V základu je MS Excel programován pro operační systém Microsoft Windows, ale dnes ho zcela bez problémů stáhnete i do počítačů Macintosh.

Ačkoliv máme (dost možná už ze školy) zažité, že MS Excel slouží jen a pouze na tvorbu tabulek, opak je pravdou. Microsoft Excel je totiž mnohem víc než jen pouhé tabulky, ať už jakkoliv přehledné. Excel je základní analytický nástroj, ve kterém můžete pracovat s daty. Co všechno tedy MS Excel zvládne?

1. Business analýza

2. People management

3. Řízení provozu

4. Tvorba výkazů

5. Administrativa

6. Strategická analýza

7. Project management

8. Správa programů

9. Správa účtu

Jak vidíte, tabulky, grafy a funkce MS Excel můžeme použít ve více případech a ve více odvětvích. To potvrzuje i Jan Kudělka, Data Analyst & Data Quality Specialist v Heureka Group.

Může MS Excel sloužit i na něco jiného, než je práce s daty?
„Samozřejmě, Excel je hojně rozšířený po celém světě napříč různými obory a profesemi. Často je to tak, že pro určité věci fungují i jiné nástroje (a často lépe než právě Excel), ale dají se dělat i v MS Excel. Napadá mě například vytváření různých plánů (finanční, kalendář, plánování projektů atd.), kalkulaček, vizualizací (to s daty souvisí ale nemusí být úplně nutně vždy pravidlem), skriptů, v menších firmách i CRM atd."
Jak s a v MS Excel pracovat efektivně

Existuje mnoho úrovní znalostí aplikace Excel, od základních až po pokročilé. Excel lze používat různými způsoby - od zadávání čísel až po výpočet složitých vzorců. Na to, jak díky MS Excel pracovat efektivně, jsme se opět zeptali Jana Kudělky, Data Analyst & Data Quality Specialist ve společnosti Heureka Group.

Jak pracovat efektivně a neztrácet čas?
„Pokud se bavíme obecně o práci, pak se mi v životě určitě vyplácí začít u věcí myšlenkou nakonec, tedy vědět, co má být výstupem, čeho chci nebo chceme společně dosáhnout. Také je super, aby nám to dávalo smysl a abychom věděli, proč danou věc děláme. Následně si práci správně časově naplánovat a prioritizovat. Někomu vyhovují časové bloky, jinému různé věci omezené časem (POMODORO apod.). Mně osobně vyhovuje si jednoduše vyčlenit čas a věnovat se nepřerušovaně pouze jedné činnosti. S tím také souvisí to, že je důležité omezit jakékoliv možné vyrušování, ať už způsobené mnou (čtení věcí, notifikací apod.), tak externě (kolega něco potřebuje atd.).A poté si nezapomenout dát pauzu či procházku, člověk na ty nejlepší nápady často přijde právě při úplně jiné činnosti. A samozřejmě v neposlední řadě je dobré umět říkat na věci ne a v případě možnosti práci delegovat na kolegy, ale s tím bojuji celou dosavadní pracovní kariéru."
Můžeme si svou práci v MS Excel nějak ulehčit?
„Určitě. Hned mě napadají klávesové zkratky, ať už ty více známé jako Ctrl+C, Ctrl+V až po označování či posun po částech dokumentu. Pak už záleží, čeho chci díky práci s MS Excel dosáhnout. Někdy mi můžou pomoci Excel šablony (Templates), jindy pro vyhodnocení výsledků správná vizualizace či formátování. V dalších případech pak může pomoci jedna z integrovaných funkcí (například Flash Fill) nebo správně použitá kontingenční (Pivot) tabulka."
Jak si lze svou práci v MS Excel automatizovat?
„Mnoha způsoby, opět záleží, čeho chci dosáhnout. Nicméně nejrozsáhlejší je použití buďto Maker (a jazyka VBA), kontingenčních (Pivot) tabulek nebo Power Query (a jazyka M), případně Power Pivot (a jazyka DAX). Možností je více."
Poradíte nám, jak být při práci s daty produktivnější?
„Je potřebné data znát a rozumět jim (nejen co obsahují, ale například i možné limity apod.). Od toho se odvíjí jejich kontrola (mění-li se průběžně, což většinou ano, protože další data postupně sbíráme), například, že mi pak neběží různé výpočty s nesmyslnými výsledky, protože se změnil formát vstupních dat, nebo se začala sbírat jinou metodologií atd. Hodí se mít data správně organizovaná, pojmenovaná (včetně názvů sloupečků a tabulek) a správně zdokumentovaná, aby je pak nikdo nemusel složitě hledat a i člověk nově pracující s daty jim rychleji zvládl porozumět. A v neposlední řadě s tím souvisí to, že je potřeba neustále si trénovat své dovednosti a nejen v práci s daty se vzdělávat, aby nám neunikaly důležité trendy."
Díky kterým funkcím tedy budeme pracovat efektivněji?
„Pokud myslíte vzorce pro efektivnější práci, pak jsou to v podstatě všechny, protože zjednodušují to, když bychom například u sčítání buněk po jedné mohli použít rovnou vzorec (SUMA)."
Podělíte se s námi o nějaké vaše vlastní tipy a triky na práci s Excelem?
„Základem je si práci ukládat, aby se nestalo, že Excel spadne a pak přijdeme o dosavadní práci. Dá se buďto ukládáním ručně, zapnutím automatického ukládání v časovém intervalu, nebo nahráním na OneDrive; pak se data ukládají úplně samotná. Dále si práci dobře organizovat, znát, jak nástroj funguje (včetně jeho plusů a minusů) a pak ho naplno využívat."
To, co umí Jan Kudělka, se můžete naučit i vy! A to na jeho kurzu Pokročilý Excel, na kterém zjistíte, jak analyzovat komplexní data zcela novým způsobem. Během 12 lekcí zjistíte, jak si ještě více ušetřit čas při plnění každodenních úkolů a jak díky lepší znalosti MS Excel vykročit za novou kariérou.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak pracovat efektivně v MS Excel, tipy odborníka z praxe

# data[].attributes.attachment_link.description
MS Excel je nejrozšířenější analytický program, zkušenost s ním má snad každý. Jak ho používat efektivně?

# data[].attributes.body
Jednoduchý odkaz na funkce ze základní školy. Tam jsme se s Excelem setkali asi i poprvé. Je zde i úkol k procvičení pro nadšence.

# data[].attributes.attachment_link.title
ZŠ TGM Ivančice, Na Brněnce 1, okres Brno-venkov, příspěvková organizace

# data[].attributes.attachment_link.description
Oficiální stránky ZŠ T. G. Masaryka v Ivančicích.

# data[].attributes.body
Nevíte nějaké základní funkce Excelu. To se dozvíte v tomto článku: Jedenáctka základních funkcí Excelu. Jsou to nejvíce používané funkce jako třeba průměr nebo sčítání.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Sčítání a průměr čísel v buňkách

Jedna z nejzákladnějších věcí, které můžete s čísly dělat, je sčítat je. K tomu v Excelu slouží funkce SUM. Tu zřejmě umí používat každý uživatel, proto se pojďme podívat na to, jak lze počítat průměry. Zprůměrování skupiny čísel je další běžnou matematickou funkcí. Používá se pro ni funkce =PRŮMĚR(číslo1;[číslo2];...). Číslo1: je povinný argument. První číslo, odkaz na buňku nebo oblast, pro kterou chcete zjistit průměr. Číslo2, je nepovinný argument. Chcete-li zprůměrovat čísla v buňkách B2 až B8, zadejte vzorec =PRŮMĚR(B2:B8), respektive nahraďte odkazy na buňky svými vlastními.

2. Najděte maximální, nejnižší a střední hodnotu

Když potřebujete najít minimální nebo maximální hodnotu ve vybraném rozsahu buněk, použijte funkce MIN a MAX. Syntaxe těchto funkcí je stejná jako v předchozím případu MIN(číslo1;[číslo2];...) a MAX(číslo1;[číslo2];...). Chcete-li najít minimální, nejnižší hodnotu ve skupině buněk, zadejte =MIN(B2:B8). K nalezení maximální hodnoty potom použijte =MAX(B2:B8). V případě, že chcete zjistit číslo, které leží uprostřed množiny čísel, potom zadejte =MEDIAN(B2:B8).

3. Počítání buněk (ne)obsahujících čísla

Velmi dobrá funkce se skrývá pod funkcí POČET, ta totiž spočítá buňky obsahující číselné hodnoty. Zadejte tak =POČET(B1:B6). Pokud byste naopak chtěli zjistit počet prázdných buněk, potom zadejte =COUNTBLANK(B1:B6). Kdybyste chtěli zjistit počet buněk, které splňují určité kritérium, třeba k spočítání, kolikrát se konkrétní město zobrazuje v seznamu zákazníků, potom použijte funkci =COUNTIF(A1:A6;"Plzeň").

Pokud chcete při každém otevření tabulky zobrazit, respektive vložit aktuální datum a čas, použijte funkci NYNÍ. Příkaz je =NYNÍ(). Budete-li chtít zobrazit datum a čas pět dní v budoucnu od aktuálního data a času, zadejte vzorec =NYNÍ()+5. Budete-li chtít vrátit datum a čas před 2 dny a 6 hodinami (-2,25 dne zpátky), zadejte =NYNÍ()-2,25.

5. Zaokrouhlení na určitý počet číslic

Pokud máte v buňkách čísla s desetinnými čísly, která potřebujete zaokrouhlit nahoru nebo dolů, použijte v Excelu funkci ZAOKROUHLIT. Řekněme, že chcete zaokrouhlit číslo na nejbližší celé číslo, protože desetinná místa pro vás nejsou důležitá. Použijte příkaz =ZAOKROUHLIT(A1;2). V tomto případě jsou oba argumenty povinné. První říká, že chcete zaokrouhlit číslo v buňce A1 a 2 potom, že to chcete na dvě desetinná čísla. Pokud byste chtěli číslo raději zkrátit, potom použijte funkci USEKNOUT nebo CELÁ.ČÁST. Obě vracejí celá čísla. Funkce USEKNOUT odstraňuje zlomkovou část čísla. Funkce CELÁ.ČÁST zaokrouhlí číslo směrem dolů na nejbližší celé číslo na základě hodnoty zlomkové části čísla. Vyzkoušejte si například zadat =USEKNOUT(C16;3), po zadání ponechá tři čísla za desetinou čárkou a zbytek odstraní, přičemž nic nezaokrouhluje.

6. Použijte referenční číslo dané buňky

Pomocí funkcí SLOUPEC a ŘÁDEK můžete v Excelu vrátit číslo pozice buňky. Tyto funkce jsou užitečné například pro zadávání řady referenčních čísel do listu nebo čísel řádků. Funkce SLOUPEC vrátí číslo sloupce daného odkazu na buňku. Například vzorec =SLOUPEC(D4) vrátí hodnotu 4, protože sloupec D je čtvrtý sloupec. Pokud zadáte =ŘÁDEK(B2), výsledek bude 2, protože B2 je ve druhém řádku.

7. Eliminujte prázdná místa

Pokud vkládáte nebo importujete data, často obsahují mezery navíc. Funkce PROČISTIT eliminuje prázdné místo tak, aby byla slova oddělena pouze jednou mezerou. Příkaz je =PROČISTIT(A11).

8. Spočítejte počet znaků v řetězci

Možná někdy budete muset spočítat počet znaků v řetězci textu. Zde použijte funkci DÉLKA. Stačí zadat příkaz ve formátu =DÉLKA(A18), a pokud je v buňce A18 text „Ahoj Technete", výsledkem bude 13 (počet písmen uvedeného textu včetně mezer).

9. Přidat více řádku najednou

Zjistíte-li, že potřebujete přidat jeden řádek, potom to lze snadno udělat kontextovým menu (kliknete pravým tlačítkem myši na záhlaví řádku vlevo a vyberete volbu Vložit buňky). Jestliže jich chcete vložit třeba deset najednou, asi nebudete chtít vkládat jeden řádek po druhém. Pokud však označíte v záhlaví deset řádků (a mohou obsahovat data) a dáte nyní Vložit buňky, tak se před prvním označeným objeví deset prázdných řádků.

10. Odstranění duplicit

Pracujete-li s velkým množstvím dat, a víte, nebo chcete zkontrolovat, zda se v nich nenacházejí stejná data (duplikáty), potom namísto toho, abyste je procházeli ručně a bolely vás z toho oči, může Excel udělat veškerou práci za vás. Najde je a odstraní jedním tlačítkem. Označte všechna data (buňky), která chcete takto zkontrolovat. Na kartě Data klikněte v části datové nástroje na tlačítko Odebrat duplicity.

11. Zmrazte část tabulky

Není nic horšího než procházet obrovskou tabulkou, která vyžaduje, abyste se neustále vraceli nahoru, abyste viděli, jaká jsou záhlaví vašich sloupců. Naštěstí můžete nastavit, aby záhlaví sloupců a čísla řádků zůstala tam, kde jsou - což znamená, že je vždy uvidíte, bez ohledu na to, jak daleko v tabulce se dostanete. Zprostředkuje to funkce Ukotvit příčky. Přejděte na kartu Zobrazení a klikněte na Ukotvit příčky. Můžete si vybrat, zda ukotvíte horní řádek, nebo první sloupec, případně obojí.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jedenáctka základních funkcí Excelu, které byste měli znát - iDNES.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Microsoft Excel zůstává oblíbenou aplikací mnoha uživatelů, kteří chtějí pracovat s daty. Obsahuje obrovské množství různých funkcí, jenže devadesát pět procent uživatelů používá jen pět procent z nich. V následujícím seznamu jsme vybrali ty nejzákladnější funkce, které byste bezpodmínečně měli znát.

# data[].attributes.body
Proč je Excel tak užitečný pochopíme až po práci s daty. To se dočteme tady. Sběr dat, jejich získávání a evidence. Pak zjistíme, jak je Excel nápomocný s daty všeho směru.

# data[].attributes.attachment_link.description
Práce s daty – Rozsáhlé podklady pro výuku a procvičování práce s daty. Zapadá do nové výuky informatiky. Od úplných základů práce s tabulkami, až po vizualizace a databáze.