# data[].attributes.body
I u nadi da prizemljenja Airbusovih aviona o kojima čitam zadnjih par dana neće zahvatiti baš mene 🤞

# data[].attributes.body
Koliko god puta letjela preko Alpi, prizor me uvijek jednako ostavi bez daha 😍

# data[].attributes.headline
Dva leta, jedna vožnja autom i nekoliko sati kasnije...

# data[].attributes.subject
Dva leta, jedna vožnja autom i nekoliko sati kasnije...

# data[].attributes.body
U hotelu u Espinhu imaju tehničkih problema (sustav im je pao pa sve odrađuju ručno), pa mi se posrećilo da su me smjestili u sobu s pogledom na Atlantski ocean umjesto u prethodno rezerviranu (i jeftiniju) sobu s pogledom na grad 😁

# data[].attributes.body
U Espinhu je jučer upravo počeo božićni sajam i cijeli centar je u lampicama 🎄

# data[].attributes.body
Morale smo se fotkati ispred plakata na kojem se Sarin i Marisin ravnatelj, koji se kandidirao za gradonačenika na nadolazećim izborima 😎

# data[].attributes.body
A morale smo poslati i selfie Merijnu von Pinxterenu iz Fortes Lyceuma u Gorinchemu - zahvaljujući mobilnosti u toj školi smo se, naposljetku, i upoznale i dogovorile ovu suradnju 😁

# data[].attributes.body
Podijelile smo jednu porciju (da, ovo je jedna porcija!) - u 19 sati, bile smo prve u restoranu jer se u Portugalu ne izlazi na večeru tako rano, ali kako je Sara taman preboljela gripu, a ja sam dosta umorna od puta, odlučile smo se za ranu večeru i razlaz oko 21 sat, kako bismo za sutrašnji dan u Portu bile sasvim odmorne.

# data[].attributes.body
... šetnja plažom koju gledam kroz prozor hotelske sobe.

# data[].attributes.body
Moram priznati da im se divim jer su valovi stvarno veliki i jaki, voda je ledena, a ni vani nije baš toplo unatoč suncu 😬

# data[].attributes.body
Nisam vidjela da su izvukli ijednu ribu, ali s obzirom na upornu mačju prisutnost, očito se to ipak barem ponekad dogodi 😉

# data[].attributes.body
Pogodite što nosim doma kao suvenire 😅🙈😁

# data[].attributes.body
... ali bez Isusa - logično, njega će dodati na Badnjak 😉

# data[].attributes.body
Nakon jutra provedenog na plaži, s Marisom sam vlakom otišla u Porto, gdje smo se našle sa Sarom. Danas provodimo dan ovdje - naime, nema nastave jer je državni praznik, Dan nezavisnosti ili tako nekako. Predivan mi je Porto, stvarno me oduševio kad sam u srpnju bila ovdje - sad je još ljepše jer nisu takve gužve.

# data[].attributes.body
Sara se zabundala kao da je temperatura u minusu, a Marisa i ja bez jakni jer sunce grije kao ludo 🙈

(Spoiler: do kraja dana će se pokazati da je Sara bila u pravu)

# data[].attributes.body
Dok smo mi fotkale selfie iz prethodne objave, jedna je djevojka fotkala nas i napravila nam ovu knjižicu - besplatno. A u njoj popis glavnih znamenitosti, savjeti što jesti, i slično. Razmišljam koliko bi takvu gestu naplatili kod nas u sezoni 🙈

# data[].attributes.body
Nažalost, ne baš najbolje održavan 🫤

# data[].attributes.body
S tradicionalnim portugalskim pločicama, naravno.

# data[].attributes.body
Ovaj me street art apsolutno oduševio! Umjetnik Bordalo II radi ovakve prikaze životinja isključivo od raznog otpada, i njegova su djela posvuda po Portugalu, ali i Europi. Na kavi su mi kasnije kolegice pokazivale što je sve napravio, nevjerojatno nešto, toplo preporučujem izguglati ga ili pregledati njegovu web stranicu: https://www.bordaloii.com/

# data[].attributes.body
Francesihna mi je apsolutno najbolja od svih portugalskih jela koja sam ikad probala. Teško je opisati, ali ajmo reći da je to sendvič s više vrsta mesa i topljenim sirom, preliven umakom na bazi piva i rajčice, i još na to stave jaje i dodaju pomfrit. Kažu da je to portugalski comfort food - potpuno se slažem 😁

# data[].attributes.body
Odlične su mi domaćinke 😀🥰

# data[].attributes.body
Sara i Marisa kažu da ovo nije nimalo tipično portugalski, a ja ne znam što bih rekla, stvarno neobična ulična glazbena točka (u kojoj sudjeluju i ptice, samo nisam sigurna jesu li dresirane ili se uključuju kad im se svidi).

# data[].attributes.body
Prvo smo mislile da je ovo muzej filigrana... pa se ispostavilo da je i prodajno mjesto, i galerija, i edukativno... i prepuno zlata i srebra. Da, ovo na desnoj fotki je od zlata, a cijena mu je četveroznamenkasta 😬

# data[].attributes.body
U ovom trenutku, nemam pojma o čemu se točno radi i što to povezuje dinosaura koji naizgled grize neidentificiranu zeleno-ljubičastu maskotu nečega, s kravama i pčelama?..

# data[].attributes.body
... šarenilo na sve strane. Počinjem shvaćati da je to event koji je u programu naveden kao performans za ljudska prava, ali to izgleda uključuje i životinje (postojeće i izumrle) i izvanzemaljce?..

# data[].attributes.body
... s transparentima koje mi kolegice prevode - i da, sve je vezano za ljudska prava, prava žena, inkluzivnost. Vrlo su šarena ekipa.

# data[].attributes.body
Reklo bi se da se super zabavljaju - posebno dinosaur i izvanzemaljac, pogledajte ih samo 😀

# data[].attributes.body
Očekivala bih da će ovakav performans, s obzirom na poruke, imati veću publiku, ali dosta je malobrojna. Mi stojimo ispod velikog 'bora" odnosno instalacije čije se lampice pale kad padne mrak (da, iza "krave" i "pčela" koje drže natpis "I životinje zaslužuju poštovanje"). Povremeno nas obiđu predstavnici udruga - recimo, jedne studentske udruge koja prikuplja donacije za dokumentarac koji snimaju, i slično .

# data[].attributes.body
... i nađemo se ispod fantastičnog svjetlosnog showa (i naravno, u roku od par sekundi je sve puno ljudi koji fotkaju).

# data[].attributes.headline
Nimalo čudno, ovo je stvarno spektakl 🤩🎄

# data[].attributes.subject
Nimalo čudno, ovo je stvarno spektakl 🤩🎄

# data[].attributes.headline
Pa i mi, logično, okidamo (malo mutni) selfie s lampicama

# data[].attributes.subject
Pa i mi, logično, okidamo (malo mutni) selfie s lampicama

# data[].attributes.body
Pridružili su nam se i dvojica Sarinih bivših učenika.

# data[].attributes.body
Super mi je što me Sara i Marisa vode po autentičnim mjestima, odnosno izbjegavamo glavne turističke zamke 😉

# data[].attributes.body
... točnije, brzinske fotke za vrijeme pretrčavanja preko mosta jer vjetar već jako puše i hladno je, pa treba uhvatiti vlak za Espinho prije nego pljusne kiša.

# data[].attributes.body
LARP se zove "Super school crisis" i ovo će mu biti prva izvedba ikad. Namjerno je napravljen tako da bude pogodan za početnike, pa se nadam da će se portugalski učenici snaći 😉 Ali osim toga, danas ću imati i svojevrsni Q&A s učenicima jednog razreda, kao i mindfulness radionicu u jednoj maloj učeničkoj sportskoj grupi.

# data[].attributes.body
Marisa ih je naučila da kažu "Dobrodošli" i to je bilo jako slatko, nisam očekivala takav doček 😀 Ovo su učenici koji imaju 11-12 godina i provest će sat engleskog ispitujući me o Hrvatskoj i koječemu drugome što ih zanima 🙂

# data[].attributes.body
Na ovoj fotki se ne čini tako, ali imali su gomilu pitanja, stvarno su se super pripremili. Čak su i dvojica učenika u prvoj klupi, s kojima sjedi njihova asistentica jer imaju određene teškoće, postavili neka pitanja, što je Marisu oduševilo. Mene je pak oduševilo što su znali za Dinamo Zagreb - pitali su me koji mi je najdraži nogometni klub, odgovorila sam "Jedan iz Hrvatske, najvjerojatnije niste čuli za njega" i onda je jedan učenik pitao "Jel Dinamo Zagreb?". Ostala sam u šoku - a to se ponovilo još par puta tijekom dana. Očito se svjetski poznatim imenima poput Modrića, Mandžukića, Perišića i Gvardiola pridružio i Dinamo 😁

# data[].attributes.body
(i usput nuditi tuđim učenicima ocjene 😅)

# data[].attributes.body
Pitali me koje hobije imam. Ja rekla da volim čitati, pisati i igrati D&D. Pa su odmah znali o čemu se radi jer su gledali Stranger Things. Pa su najveći fanovi krenuli vaditi svoje Demogorgone iz pernica. Geekovi se svugdje nađu, izgleda 😁

# data[].attributes.body
Fotkali smo se na kraju u školskoj kantini, bili su stvarno jako simpa i jako uzbuđeni, kao da im je došao netko slavan 😅 Neki su me i izgrlili na rastanku (što zapravo i nije toliko neobično, ovdje se svi stalno grle, malo tko se pri upoznavanju samo rukuje 😅).

# data[].attributes.body
I naravno, fotki same igre nemam jer sam je vodila, a Marisa je također sudjelovala 🙈 Učenici su se solidno snašli, makar nemaju svi istu razinu znanja engleskog jezika pa je nekima trebalo malo pomoći, ali neki su se dosta dobro ufurali, improvizirali, bilo je dosta zanimljivo sve to gledati 😀

# data[].attributes.body
Vrijeme za upoznavanje ravnatelja i njegovih zamjenica. Izgrlio me kao da smo stari prijatelji, i tri puta (brojala sam) komentirao kako sam strašno visoka 🙈😅 A onda su mi dali kavu, već treću danas (Portugalci piju kavu barem pet puta dnevno, ali su to male kave koju popiju u pet minuta, nema baš sjedenja sat vremena uz kavu kao što smo mi navikli).

# data[].attributes.body
Svi uredi su u staklu/pleksiglasu, svi vide sve, ne znam što bih mislila o tome 😅

# data[].attributes.headline
Isto vrijedi i za sobe za sastanke s roditeljima

# data[].attributes.subject
Isto vrijedi i za sobe za sastanke s roditeljima

# data[].attributes.headline
Hodnici su puni umjetničkih djela bivših učenika

# data[].attributes.subject
Hodnici su puni umjetničkih djela bivših učenika

# data[].attributes.body
Ovo je centralna škola grupacije koja sadrži pet škola - svaka ima svoju knjižnicu, a logično je da je najveća knjižnica u centralnoj školi.

# data[].attributes.body
Učenici u knjižnici mogu učiti, igrati društvene igre, odmarati - a i nastavnici koriste knjižnicu za, recimo, ispravljanje testova.

# data[].attributes.body
... s ravnateljem i knjižničarkom i dvjema nastavnicama uključenima u Erasmus projekt s kojima sam odmah razmijenila kontakte i prve ideje za potencijalnu daljnju suradnju 😎

# data[].attributes.body
U restoranu preko puta škole, za 14 eura dobiješ juhu, glavno jelo, desert, piće i kavu. Ovo je bachalau com natas, suludo fino jelo od pire krumpira, bakalara, luka i maslina, zapečeno sa sirom. Mislim da mi na rang listi portugalskih jela dolazi odmah nakon francesihna 😁

# data[].attributes.body
Crtaju Kiki bombone (ne pitajte 🙈😅).

# data[].attributes.body
Ovo mi je najdraža mindfulness vježba, a čini mi se da se i njima dosta svidjela. Zadatak je dodavati jedan drugome čašu vode bez da se prolije, ali bez riječi (što im baš i nije išlo 😅) - čaša je prvo poluprazna, onda puna, a na kraju trebaju i zatvoriti oči.

# data[].attributes.body
Ovdje je bilo dosta smijeha, potpuno očekivano 😅

Makar, sveukupno, rekla bih da je vrlo teško raditi mindfulness vježbe ako nisu na materinjem jeziku, posebno ako ne znaš baš dobro engleski (što je ovdje bio slučaj). Unatoč mom velikom trudu i Sarinom povremenom prevođenju, čini mi se da im je dosta toga bilo nejasno i zbunjujuće i da nisu na kraju baš shvatili poantu mindfulnessa. Sara kaže da je za njih, kakvi su inače, i ovo bio uspjeh, pa ću joj vjerovati na riječ 😅

# data[].attributes.body
Mindfulness radionicu sam održala u drugoj školi, jednoj od "područnih" škola koje čine grupaciju - strukovnoj školi Domingos Capela. Ova je škola u predgrađu Espinhoa i u dosta je lošijem stanju - krovovi prokišnjavaju, zidovi su mjestimice ispucali, i djeluje sve skupa dosta staro i neobnavljano. Kaže mi Sara da se u tu školu najmanje ulaže od svih u grupaciji i da je na glasu kao lošija (što zbog toga, što zbog činjenice da je strukovna), zbog čega često postoje i predrasude o učenicima koji je pohađaju.

# data[].attributes.body
To je vidljivo i u zbornici - od starog namještaja i nastavničkih ormarića, do prastarog (jednog jedinog) računala. Baš sam osjetila zahvalnost na našoj Trećoj ❤️

# data[].attributes.body
A i naši učenici bi se trebali manje žaliti da su previše u školi - pogledajte samo raspored jednog razreda 😳

# data[].attributes.body
Što bi bio Erasmus bez neformalnog druženja? 😁

# data[].attributes.body
Nalazim mačke posvuda, pa tako i u Portugalu 🤩❤️

(Također, Portugalci kite božićno drvce već 1.12. i zgražaju se nad time da je kod nas običaj okititi bor na Badnjak - kažu, mora dugo biti okićen da se stigne dovoljno uživati u njemu 🎄😁)

# data[].attributes.headline
Ocean je definitivno nabrijaniji danas 😳

# data[].attributes.subject
Ocean je definitivno nabrijaniji danas 😳

# data[].attributes.body
Tek sad shvaćam koliko sam sreće imala što sam odmah prvi dan mogla prošetati uz ocean (i skupiti suvenir-školjke😁), danas je nemoguće prići tako blizu. A nema ni ribiča jer je opasnost da valovi odnesu (ili bace na stijene) nekog tko bi stajao tamo sasvim realna. A po zaostaloj pjeni se vidi dokle su valovi došli tijekom noći.

# data[].attributes.body
Jučer je bio dosta intenzivan dan, pa danas imam slobodno prijepodne. Taman za šetnju (uz ocean, naravno) 😁

# data[].attributes.body
23 kilometara duga šetnica uz obalu vodi skroz do Porta (točnije, do predgrađa koje se zove Gaia) - očigledno, nisam išla cijelim putem, ali da imam cijeli dan vremena, vjerojatno bih jer su pogledi zasigurno fantastični 😀 Šetnica je napravljena kako bi se pješčane dine zaštitile od hodanja po njima i kako bi se potaknuo rast vegetacije koja sprečava urušavanje dina.

# data[].attributes.body
Pomalo kao da sam u pustinji.

# data[].attributes.headline
Postoji i mala rječica koja ovdje utječe u ocean 

# data[].attributes.subject
Postoji i mala rječica koja ovdje utječe u ocean 

# data[].attributes.body
Da, valovi su tako jaki da je trenutno zapravo tako 😅

# data[].attributes.body
Ovo je njima burger 😳

# data[].attributes.headline
Tehnička škola Escola Industrial L.D. Henrique

# data[].attributes.subject
Tehnička škola Escola Industrial L.D. Henrique

# data[].attributes.body
Ovo je strukovna tehnička škola u Portu, gdje Sara drži edukaciju za nastavnike o raznim metodama tjelesno orijentiranog učenja (znači, razne igre, fizičke aktivnosti i slično). Danas će njena grupa nastavnika, osim aktivnosti koje je ona pripremila za njih, odigrati i moj LARP 😁

# data[].attributes.body
Građena je u kolonijalnom stilu i ima ogromno unutarnje dvorište u kojem učenici provode odmore kad je lijepo vrijeme.

# data[].attributes.body
U pojedinim prostorijama (knjižnici, uredima...) su očuvani kameni zidovi, što jako lijepo izgleda.

# data[].attributes.body
Po zidovima su razne dekoracije, poput recimo ovih maski. One su nas dovele do razgovora o pokladnim običajima i ispostavilo se da i u Portugalu postoje zvončari, doduše dosta šareni - uspoređivale smo slike, sličnosti u običajima su zapanjujuće.

# data[].attributes.body
Sara mi objašnjava fraze tipične za Porto prikazane na ovom panou - nažalost, teško su prevodive, kako to obično biva s frazama.

# data[].attributes.body
Ovo božićno drvce mi je bilo dosta zanimljivo za vidjeti. Napravljeno je od grana, a učenici su na njega stavljali svoje želje u vidu drvenih i papirnatih ukrasa.

(Inače, u cijeloj zgradi nema ni jednog jedinog radijatora ili bilo kojeg drugog izvora topline - smrzla sam se dok smo u hodniku čekale da se dvorana oslobodi 🥶)

# data[].attributes.body
Nastavnici su jako simpa i otvoreni za isprobavanje novih aktivnosti, iako dvije nastavnice ne znaju skoro nimalo engleskog. Tome smo doskočili na dva načina - korištenjem mobitela za prijevod (Google Translate ili ChatGPT) i uvođenjem elementa jezika u igru. Kako je izvor radnje nestanak čarobnog kristala koji svim učenicima škole za superheroje daje moći, dogovorili smo se da zbog toga dolazi do nerazumijevanja što netko govori. Pa su tako na trenutke govorili portugalski (a Sara prevodila), a na trenutke sam i ja govorila hrvatski (što naravno nitko nije prevodio 😅). Pa je ta komplikacija u vidu jezične barijere poslužila kao ilustracija kako se LARP može lako i brzo prilagoditi neočekivanim okolnostima tog tipa.

# data[].attributes.body
U ovo su se čak i malo previše ufurali pa su, kad smo počeli igru, imali razrađene međusobne odnose kao da zbilja idu u istu školu 😁

# data[].attributes.body
Ja: "Zauzmite položaj kakav bi zauzeo vaš lik"

Nisam očekivala baš ovako nešto 😅

# data[].attributes.body
Ne znam uopće kako objasniti što se ovdje događa 😅 Moram priznati da sam bila malo skeptična po pitanju toga koliko će se uspjeti uživjeti, ali jesu, i stvarno su se dobro zabavili 😀

# data[].attributes.body
Trebaju kombinirati svoje "moći", odnosno svatko radi nešto što je u skladu s moćima lika. Izgleda kao potpuni kaos 😅 Bilo ih je stvarno zabavno gledati, a rekli su da im je aktivnost stvarno bila super i zamolili da im pošaljem sve materijale kako bi mogli isprobati sa svojim učenicima 😁 Mood: accomplished 💪😁

# data[].attributes.body
Nakon larpa sam ostala na Sarinoj radionici - radili smo razne aktivnosti i vježbe, od oponašanja poza na isprintanim papirima na podu, preko brzinskog osmišljavanja kratkih koreografija kombiniranjem zadanih elemenata, hodanja na različite načine... Bilo je vrlo, vrlo zabavno 😀

# data[].attributes.body
Iii bolje reći, "koreografija" 😅 S obzirom da smo trebali povezati četiri različite slike, dobro je i ispalo 😅

# data[].attributes.body
Stvarno vrlo zabavno 😀

# data[].attributes.body
Naravno, izgrlili su me i izljubili, kao i jedni druge međusobno - već smo ustanovili da je to ovdje standard 😎

# data[].attributes.body
Večerala sam s Marisom i njenim suprugom Johnnyjem, Englezom koji praktički cijeli život živi u Portugalu i smatra se više Portugalcem nego Englezom. Večera se pretvorila u druženje do zatvaranja, a razgovori su uključivali puno povijesti (Johnnyja je zanimalo zašto se raspala Jugoslavija - možete pretpostaviti koliko je trajalo da se to objasni, posebno jer sam započela od kralja Tomislava 😅🙈) i turizma. Naime, jednom su ljetovali u Hrvatskoj i oduševili su ih Vis, Split i razna druga mjesta na obali, pa su htjeli moje preporuke za iduće ljetovanje 😁 Općenito, dosta ljudi koje sam ovdje upoznala su barem jednom bili u Hrvatskoj i puni su hvale za našu zemlju, i to ne samo za obalu već i za unutrašnjost, posebno Slavoniju, što me jako (ugodno) iznenadilo.

# data[].attributes.body
Em je piju nabrzinu, em ih piju 5-6 dnevno, em ne stavljaju mlijeko u nju... 😣

# data[].attributes.body
Ovog puta je grupa velika, malo sam u strahu kako će to ispasti...

# data[].attributes.body
Nisu zaspali, samo tako izgledaju 😉