# data[].attributes.body
Rød = Danmark
Blå = Verden
Hvid = Begge

# data[].attributes.body
https://natmus.dk/historisk-viden/temaer/musik/danmark/danske-komponistportraetter/carl-nielsen/

# data[].attributes.body
Kvinders stemmeret bliver indført i Danmark.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
For lidt over 100 år siden havde kvinder i Danmark ikke ret til at stemme ved Folketingsvalg. Den ret fik de først med en grundlovsændring i 1915, og de fik den ikke uden kamp. Fra slutningen af 1800-tallet organiserede kvinder sig - både i Danmark og i andre dele af verden - for retten til at stemme. Stærke politiske og økonomiske kræfter var imod kvindernes ret til at stemme, men de havde også stærke allierede, blandt andet i fag- og arbejderbevægelsen. I 1908 opnåede kvinder så stemmeret ved kommunalvalg og i 1915 også til folketingsvalg.

# data[].attributes.attachment_link.description
For lidt over 100 år siden havde kvinder i Danmark ikke ret til at stemme ved Folketingsvalg. Den ret fik de først med en grundlovsændring i 1915, og de fik den ikke uden kamp.

# data[].attributes.body
Genforeningen med Sønderjylland efter første Verdenskrig.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Med afstemningens resultat kom det nordlige Slesvig - det vi i dag kalder Sønderjylland - tilbage til Danmark , med et tysk mindretal på den danske side og et dansk mindretal på den tyske side. Det kaldte man "Genforeningen", og det blev fejret med stor jubel i både Danmark og Sønderjylland

De slesvigske bestemmelser i Versailles-fredstraktaten. Uddrag fra Danmarkshistorien.dk

Valgplakater fra folkeafstemningen i 1920.

# data[].attributes.attachment_link.description
Med afstemningens resultat kom det nordlige Slesvig - det vi i dag kalder Sønderjylland - tilbage til Danmark , med et tysk mindretal på den danske side og et dansk mindretal på den tyske side. Det kaldte man "Genforeningen", og det blev fejret med stor jubel i både Danmark og Sønderjylland De slesvigske bestemmelser i Versailles-fredstraktaten.

# data[].attributes.body
30. oktober 1929 børskæket i wallstreet

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Indledning
Børskrakket i Wall Street i 1929 er gået over i historien som symbol på den dybeste krise, verdensøkonomien nogensinde har oplevet. Bedst som alt på overfladen så ud til at gå fantastisk for det amerikanske samfund, vågnede aktieejere på verdens største børsmarked i New York op til en dag, der ville give dem et samlet tab på mange millarder dollars. Dagen fik navnet sorte torsdag, den 24. oktober 1929. Panikken bredte sig som en steppebrand, da alle ville sælge deres aktier. Telefonerne brød sammen, handelssystemet kollapsede. Hundredevis af vantro, vrede og sønderknuste aktieejere samledes foran den statelige børsbygning på Manhattans sydspids. Men kun få reddede deres opsparing. Mange mistede alt.

Introduktion til Wall Street-krakket 1929

Indledning

Børskrakket i Wall Street i 1929 er gået over i historien som symbol på den dybeste krise, verdensøkonomien nogensinde har oplevet. Bedst som alt på overfladen så ud til at gå fantastisk for det amerikanske samfund, vågnede aktieejere på verdens største børsmarked i New York op til en dag, der ville give dem et samlet tab på mange millarder dollars. Dagen fik navnet sorte torsdag, den 24. oktober 1929.

Panikken bredte sig som en steppebrand, da alle ville sælge deres aktier. Telefonerne brød sammen, handelssystemet kollapsede. Hundredevis af vantro, vrede og sønderknuste aktieejere samledes foran den statelige børsbygning på Manhattans sydspids. Men kun få reddede ders opsparing. Mange mistede alt.

Få dage efter, tirsdag den 29. toktober, gik det galt igen. På sorte tirsdag faldt aktierne 14 milliarder dollars i værdi. Krakket i det nålestribede Wall Street var en realitet, men om det var årsag til eller følge af historiens hidtil største økonomiske krise, hersker der stadig uenighed om. Et er dog sikkert, krakket i 1929 symboliserer på samme tid kapitalismens skyggeside og verdens hidtil sværeste og længstvarende økonomiske depression.

Hvad skete der på Wall Street i oktober 1929?

Alt så ud som det plejede, da New York Stock Exchange åbnede torsdag morgen, den 24. oktober 1929. Men da dagen var omme, var intet mere som før. Hverken for de kapitalistiske trendsættere på børsen i Wall Street, for resten af USA eller den øvrige vestlige verden. Der er en vis sandhed i det berømte ordsprog om, at når de nyser på fondsbørsen i New York, får alle andre lungebetændelse - om end det ikke er hele historien.

Flere års himmelflugt i aktiekurserne nåede denne efterårsmorgen sin grænse, kurserne begyndte dagen med at sive for siden at styrtdykke. Da klokken var 11 om formiddagen havde aktierne mistet 9 mia. dollar i værdi - hvilket selv i dag er et stort beløb, dengang var det astronomisk.

Rygtet om krakket bredte sig med lynets hast rundt i finansdistriktets snævre gader på Manhattan. Snart samledes vrede, frustrerede og vantro aktiehandlere og investorer foran børspaladset og den massive hvide bygning, House of Morgan, hvor seks store banker holdt krisemøde bag lukkede døre. Imens ventede den stadig voksende menneskemængde nervøst udenfor.

De seks banker besluttede at slå deres værdier sammen for at redde markedet, så da en munter Charles Mitchell, chef for landets største bank, The National City Bank, trådte ud fra mødet, var det med bemærkningen: "Alt skal nok blive all right." Derefter gik han en runde på det berømte handelsgulv på fondsbørsen og spenderede 20 mio. dollar på køb af 200.000 aktier. Det genoprettede til en vis grad tilliden til aktiemarkedet, og ved dagens slutning havde aktionærerne 'kun' mistet 3 mia. dollar. Men det skulle blive endnu værre de følgende dage.

Hvad er "Sorte Torsdag" og "Sorte Tirsdag"?

Selv om "Sorte Torsdag" den 24. oktober er blevet den dato, de fleste forbinder med det store krak i Wall Street, blev tirsdag den 29. oktober i virkeligheden endnu sortere. Efter storbankernes redningsaktion, gik markedet hurtigt den anden vej igen, hvilket én gang for alle demonstrerede den styrke, som alle i dag anerkender, at aktiemarkedet har. Ingen enkelt instans kan styre markedet, der domineres af tre primære aktører: aktiehandlere, analytikere og aktionærer.

Allerede den følgende mandag faldt aktierne til nye lavpunkter, General Electric faldt 48 point, Eastman Kodak 42 point, Westinghouse og AT&T hver 34 point og U.S. Steel 18 point. På "Sorte Tirsdag" mistede aktieejerne 14 mia. dollar, og som forfatteren John Kenneth Galbraith beskriver det i bogen "The Great Crash" har dagen fået status som "historiens mest sønderknusende dag for New Yorks aktiemarked og formentlig den mest sønderknusende dag for alle markeder."

Aktiefaldet afslørede, at en stor del af den forudgående stigning i aktiekurserne var uden hold i virkeligheden, de byggede ikke på reelle værdier, og derfor mistede mange alt, da aktiekurserne styrtdykkede. Det gjaldt også nogle af de selv samme bankdirektører, der havde forsøgt at berolige de oprørte investorer. Blandt andre National City Banks Charles Mitchell, der siden blev retsforfulgt for på ulovlig vis at have drevet kursen på bankens aktier op. Han afviste beskyldningerne, men indvilgede i at betale 1 mio. dollar tilbage i skat.

Dobbeltspil blandt de seks store banker blev også afsløret. Mens de udadtil indgød andre tillid til markedet ved at købe aktier op, solgte de i al stilhed ud og scorede en profit ved det. Ikke uden overdrivelse er aktørerne i Wall Street i oktoberdagene i 1929 blevet sammenlignet med rotter på en synkende skude. Alle forsøgte at redde sig selv på bedst mulig vis. Men meget gik tabt. En måned efter viste status, at aktierne havde tabt 40 procent af deres værdi.

Nedturen bed sig fast. Eksempelvis var et af børsens allerstørste selskaber, General Electric, i 1933 kun 8 procent værd i forhold til før krakket.

Hvilke selskabsformer blev særlig hårdt ramt?

Foretagsomme forretningsmænd havde opbygget finansielle dominospil med rækker af selskaber, der var indbyrdes forbundne via stadig mere luftige ejerandele. Når aktiehandlen pludselig dykkede, blev de enkelte selskabers aktier afsløret som værdiløse. Det var for eksempel tilfældet for Goldman Sachs, der i dag er kendt som en af verdens største investeringsbanker. Harold Evans beskriver i "The American Century" hvordan den spekulative konstruktion blev anvendt: Goldman Sachs gik i 1929 gik ind i Shenandoah Corporation. En tredjedel af Shenandoahs værdier var aktier i et andet af gruppens investeringsselskaber, Goldman Sachs Trading Corporation. For at forøge den samlede værdi af selskaberne etablerede Goldman Sachs et endnu større investeringsselskab, Blue Ridge Corporation. 80 procent af dette selskabs kapital var aktier i Shenandoah Corporation. På den måde fik krydsejerskaberne pustet værdierne kunstigt op.

Hvordan var stemningen op til krakket?

Euforisk, kort og godt. I 1923 var den amerikanske økonomi så småt begyndt at finde fodfæste igen efter 1. verdenskrig, hvilket førte til et langsomt boom på aktiemarkedet, som kulminerede seks år senere. Aktiekurserne sprang fra det ene højdepunkt til det andet, helt parallelt med forløbet omkring internet-boblen, der brast i år 2000.

Som i tiden op til dette nutidige kollaps var stemningen i 1929 også præget af voldsom spekulation i aktier og som følge deraf en meget intens stemning, hvor enhver aktiehandler og aktionær ventede og håbede på at blive forgyldt. Mange formåede også at skabe sig en formue i dette nye Bonanza, men desværre for de fleste blev det kun på papiret.

At dømme ud fra udviklingen mange steder i erhvervslivet var udsigterne ellers gode. Fra 1923 til 1929 øgede erhvervslivet sin samlede produktion med 40 procent, alt imens virksomhedernes udbytte steg 80 procent. Det bar ved til euforien, virksomhederne investerede endnu mere - ofte for lånte penge - og ansatte flere folk. Men som nogle historikere har argumenteret, var det en cyklus, der var dømt til at få en ende.

Hvilke forvarsler havde der været?

Allerede i 1928 begyndte økonomien at miste tempo. Ude på landet bredte krisen sig. Under 1. verdenskrig var landbruget blevet ansporet til at producere stadig større mængder for at dække behovet i det krigshærgede Europa. Men da krigen sluttede i 1919, og de europæiske bønder kom i gang igen, skruede de amerikanske farmere ikke ned for deres produktion. Tværtimod. Det resulterede i store lagre af især korn, kaffe, te og bomuld, og det kostede USA's landbrug dyrt. Priserne raslede ned, og mens andre dele af det amerikanske samfund oplevede fremgang i 1920erne, var situationen modsat ude på landet.

Dette var med til at øge den skæve fordeling mellem fattige og rige, som var et varsel om, at alt ikke gik som smurt. I 1929 ejede de 24.000 rigeste familier i USA 34 procent af den samlede opsparing, mens 21 millioner mennesker ikke havde nogen opsparing overhovedet.

Også i andre sektorer end landbruget gik det skidt som optakt til børskrakket og den store depression. Det knagede i entreprenør-branchen, i første kvartal af 1929 lå dette marked stort set stille. Ligeledes i bilindustrien, der også i dag bliver brugt som målestok for et lands økonomiske tilstand. Allerede i 1927 lukkede bilkongen Henry Ford helt uhørt produktionen ned i seks måneder i forbindelse med skiftet fra en model til en anden.

Nationalbanken, The Federal Reserve, begyndte også at blive bekymret over udviklingen. Den gjorde det dyrere for bankerne at låne penge ud til de hundredtusindvis af amerikanere, der troede de snart ville kunne tilbagebetale lånene med de penge, de tjente i Wall Street. Desuden havde et minikrak så tidligt som i 1925 vist, at børseventyret ikke var uden risiko.

Hvem berørte børskrakket umiddelbart?

Først og fremmest de 1,5 millioner amerikanere, der ejede aktier. Særlig slemt var det for det store antal, der havde købt aktier for lånte penge. Det var tilfældet for en betydelig del af New York-børsens daværende 600.000 aktive investorer, hvoraf mange var spekulanter, der yndede at købe aktier 10 procent kontant og 90 procent på lån.

I modsætning til den gængse forestilling førte børskrakket ikke umiddelbart til lukning af nogle større virksomheder i USA, først året efter begyndte de finansielle dønninger at ramme virksomhederne. Tilsvarende var situationen for bankerne, der dog ikke var uden andel i krisen. Med favorable lån lokkede de mange amerikanere til Wall Street eller ydede lån til virksomheder, der siden kom i klemme.

Tusindvis af banker kom senere til at betale prisen med konkurs, og antallet af lukkede banker, spredt ud over hele landet, blev derved endnu et symbol på 1930'ernes dybe depression.

Den alvorlige krise fik 1300 banker til at dreje nøglen om i alene i 1930, året efter fulgte yderligere 2300. Og når banken lukkede, var der intet sikkerhedsnet til at redde de penge, folk havde sat ind. Bankkunderne så derfor deres opsparing forsvinde ud i det blå. .

Flere prominente personer tabte penge på børskrakket. Blandt dem var:

Vanderbilt-familien tabte 40 mio. dollar alene på jernbaner.

J.P. Morgan, Jr., tabte 20-60 mio. dollar

Rockefeller-familien mistede fire femtedele af sin formue

New York Worlds redaktør Herbert Bayard Swope tabte 16 mio. dollar

Winston Churchill tabte 100.000-500.000 pund

Flo Ziegfeld: 2 mio. dollar

Eddie Cantor: 2 mio. dollar

Fanny Brice: 500.000 dollar

Marx-brødrene, Groucho og Harpo: 500.000 dollar

Alexander Woollcott: 200.000 dollar

Theodore Dreiser: 75.000 dollar

Clarence Darrow, Jerome Kern og Rex Stout mistede næsten alt.

Hvilke afledte effekter fik krakket for den amerikanske husholdning?

Tendensen til at låne i stedet for som hidtil at spare op og dernæst købe blev stadig mere udbredt op gennem "de brølende tyvere", som årtiet blev kaldt. Gældsætningen steg voldsomt. I 1921 var den personlige gæld i USA 3,1 mia. dollar - i 1929 rundede den 6,9 mia. dollar. Altså godt en fordobling. Men arbejdernes lønninger var også svagt stigende - og det fik mange til at kaste sig ud i dyre, ofte lånefinansierede indkøb af moderne materielle goder som biler, radioer eller køleskabe. Den amerikanske forbruger gældsatte sig. Men den efterfølgende nedtur i amerikansk økonomi og det spektakulære krak i Wall Street fangede millioner af amerikanere i en gældsfælde, hvor de fik stadig sværere ved at betale afdragene på deres lån. For nogle resulterede det i personlig fallit, for andre en betydelig lavere levestandard.

Hvilken betydning fik det for den fattige befolkning?

Tusindvis af landbrug gik ned. De blev forladt med maskiner og bygninger stående tomme tilbage og opdyrket land overladt til prærien igen. Det var en udvikling, der var i gang allerede før krakket, men som nu blev forstærket. Titusindvis af familier gik på landevejen på jagt efter nye job. Men mange fandt intet og var overladt til arbejdsløshed og dyb fattigdom.

I 1930 levede 40 millioner amerikanerne under fattigdomsgrænsen, både sorte og hvide. Et betydeligt antal ud af en befolkning på ca. 120 millioner mennesker. Arbejdsløsheden steg støt i årene efter det skelsættende 1929. En ud af hver fjerde i arbejdsstyrken, i alt 13 millioner mennesker, stod uden arbejde i 1933..

Hvilke konsekvenser fik børskrisen for amerikansk økonomi?

Den psykologiske betydning af aktiekrakket kan ikke undervurderes. Kombineret med den usunde tendens, der allerede var begyndt at vise sig i amerikansk økonomi, fik krakket i Wall Street enorm betydning. Ikke mindst fordi det kom med overraskende stor styrke. Eksperter diskuterer endnu i dag, hvilken reel betydning krakket havde for den ti år lange depression, der fulgte.

I hvert fald ser der nu ud til at være enighed om, at krakket ikke var den eneste udløsende faktor for depressionen. Men selvsagt påvirkede det nationaløkonomien, når et stort antal mennesker mistede deres job, deres opsparing og dermed deres købekraft.

I 1933 var bruttonationalproduktet i USA halveret målt i forhold til 1929, hvilket var lavere end ved starten af 1. verdenskrig.

Kronologi og persongalleri

Kronologisk oversigt over børskrakket og 'Den store Depression'

1925: Minikrak på Wall Street uden større efterdønninger

1929: Herbert Hoover bliver USA's 31. præsident

24.oktober 1929: Sorte Torsdag, aktiekrakkets første dag, hvor markedet taber alt, hvad det har tjent det seneste år

29. oktober 1929: Sorte Tirsdag, aktiekrakkets alvorligste dag, hvor aktionærerne mister samlet 14 mia. dollar

1930: En verdensomspændende depression er en realitet

1931: Det tyske banksystem bryder sammen, Frankrig og England bliver ligeledes ramt af depressionen

1932: Franklin D. Roosevelt vinder præsidentvalget

1933: Roosevelt starter sin genopretningsplan, New Deal

1935: Hjælpen til fattige indføres med kongressens blåstempling af Social Security

1936: Franklin D. Roosevelt genvælges til præsident

1937: Den amerikanske økonomi bedres, men så rammer en ny recession

1938: Kongressen godkender hjælp til arbejdsløse

1939: Anden Verdenskrig bryder ud i Europa

1940: Franklin D. Roosevelt vinder sin tredje præsidentperiode

1941: USA går ind i Anden Verdenskrig og depressionen slutter

De involverede præsidenter

Tre amerikanske præsidenter spillede en central rolle omkring børskrakket og 'Den store Depression', der fulgte.

Præsident Calvin Coolidge 1923-1929 (republikaner) - hvilke kim til krisen lagde han?

Beslutningen var hans egen, da Calvin Coolidge besluttede ikke at stille op til en ny præsidentperiode i 1929. Han havde ikke sat sig store spor som præsident men mest holdt status quo. Hans politik var mindst mulig indblanding fra statens side i det private initiativ. Skidt for den voksende fattige befolkning, men godt for erhvervslivet. Coolidges motto var, at "the business of America is business". Underforstået, at virksomhederne skulle tillades et betydeligt råderum - og det fik de. Coolidge og hans rådgivere sagde, at såvel erhvervsliv som de rige skulle have lov til at gøre som de ville - til glæde for initiativet og væksten i samfundet. Han havde derfor intet at udsætte på udviklingen i aktiemarkedet, der i 1928-29 blev stadig mere overophedet.

Ved slutningen af hans periode, udtalte Coolidge offentligt, at aktierne efter hans mening var "billige til prisen". Kritikere har beskyldt ham for at vende det døve øre til de alarmsignaler, der begyndte at lyde i de sidste år af hans periode, som ellers rummede betydelig fremgang på mange områder. Han kunne have grebet ind og taget trykket af den sydende økonomiske udvikling, lød kritikken - men det var ham inderligt imod. At hans fornemmelse for tingenes udvikling ikke var imponerende, fremgik af hans sidste årlige status-tale til kongressen. Her sagde han blandt andet, at fremtidsudsigterne aldrig havde været bedre for USA og at den amerikanske levestandard var gået fra det jævne til luksus-niveau. "Dette land kan se på nutiden med tilfredshed og på fremtiden med optimisme," sagde han.

Præsident Herbert Hoover 1929-1932 (republikaner) - hvordan håndterede han depressionen?

Ligesom sin forgænger var det Herbert Hoovers faste overbevisning, at det frie initiativ skulle løse landets problemer. Statens indblanding i økonomien skulle være mindst mulig. Frivilligt arbejde og velgørenhed derimod skulle tage hånd om de fattige og arbejdsløse. Hoovers politik var ikke nogen direkte hjælp til disse grupper. Herbert Hoover blev præsident på det værst tænkelige tidspunkt, krakket i Wall Street skete få måneder efter hans tiltrædelse og den depression, der længe var lagt op til, kom til fuld udfoldelse i hans præsidentperiode. Hans største fejl, mener mange, var, at det skulle tage ham tre år, før han overhovedet erkendte, at USA var i en depression.

Hans optimisme var ukuelig. Hoovers overbevisning var, at hvis blot erhvervslivet og dernæst befolkningen genvandt tilliden til fremtiden, så ville hjulene begynde at rulle af sig selv igen. I et forsøg på at hjælpe udviklingen på gled indkaldte han en måned efter krakket i Wall Street en kreds af storindustriens og forretningslivets ledere til et møde i Det Hvide Hus. De blev bedt om ikke at sætte lønningerne ned eller at fyre folk, tilsvarende bad han fagforeningerne om ikke at strejke. Det gik alle ind på, men i takt med at depressionen blev dybere, løb parterne fra løftet.

Et andet initiativ var en skat på udenlandske varer med den hensigt, at få amerikanerne til at købe nationalt - men planen gav bagslag, for europæiske lande svarede igen med at lægge ekstra skat på US-varer. Desuden havde amerikanerne kun få penge at spendere, så endnu et forsøg på at øge forbruget ved at bede Nationalbanken nedsætte lånerenten, førte heller ingen vegne. Alligevel forblev Herbert Hoover optimist - i den grad at han blev lagt for had af store dele af befolkningen. Legendarisk er beretningen om hans reaktion, da han i juni 1930 fik besøg af en delegation af præster, der bad ham øge et program for offentlige arbejder. Hoover svarede: "Mine herrer, I er kommet 60 dage for sent. Depressionen er ovre." I virkeligheden var den kun lige begyndt. Alle efterfølgende politiske forsøg på at etablere statslige hjælpe-programmer nedlagde han veto imod.

I det sidste år af hans embedsperiode indså Herbert Hoover endelig, at landet befandt sig i en dyb depression og at der var brug for statslig indgriben. Han afviste dog til det sidste, at den verdensomspændende depression var startet i USA. Tværtimod mente han, at udlandet havde skylden. Før hans præsidenttid vandt Hoover anerkendelse for at sikre fødevarehjælp til millioner af belgiere, franskmænd og russere, der befandt sig på sultegrænsen.

Med samme energi kastede han sig i 1932 over en fuldkommen omdannelse af statens rolle. På fire måneder tog han henved 20 forskellige initiativer, der til sammen skulle afbøde krisens værste følger. Nødlidende banker og virksomheder fik tilført ny kapital og landbrug fik eftergivet lån. Men planen virkede halvhjertet på befolkningen, og da Herbert Hoover opdagede det store underskud på statsbudgettet, drejede han da også om på en tallerken og hævede skatterne. Hoover startede med Coolidges beskrivelse som en "vidunderdreng", men da han fire år senere trådte tilbage som præsident, havde folket afskrevet ham som følelseskold.

Præsident Franklin D. Roosevelt (demokrat) 1932-1945 - hvordan guidede han USA gennem depressionen?

Som den første og hidtil eneste præsident holdt Franklin D. Roosevelt embedet i over otte år, som den længst siddende præsident nogensinde i USA kom han også til at sætte sig tydelige spor i historien. Det var ingen sag for Roosevelt at vinde over Hoover, hans valgbudskab til folket var "the new deal" - et løfte om at hjælpe de fattige og arbejdsløse og på den måde trække USA ud af depressionen.

FDR, som han også blev kaldt, sad i rullestol og mange mente, at det gav ham en særlig indlevelse i andres lidelse. Under alle omstændigheder blev det konkrete indhold i new deal først formuleret siden hen, men resultatet af de i alt to genopretningsplaner virkede både umiddelbart og sporene af det ses endnu i dag over alt i USA.

Den første New deal blev søsat umiddelbart efter Roosevelts tiltrædelse i marts 1933 som USA's 32. præsident, perioden er i dag kendt som "de hundrede dage". Forud var stribevis af eksperter blevet spurgt til råds, ligesom Roosevelt rådførte sig indgående med sin kone, Eleanor. I løbet af de hundrede dage oprettede regeringen en stribe offentlige hjælpeprogrammer og nye institutioner, i alt 15 historiske initiativer skrev Roosevelt under. Forandringerne var markante, Roosevelt var parat til at gå langt for at afslutte depressionen og sagde gang på gang: "Det eneste, der er at frygte, er frygten selv."

For at bremse det massive stormløb på bankerne deklarerede Roosevelt en uvarslet fire dages national bank-ferie. Derved kunne kunderne ikke trække flere penge ud af bankerne, samtidig blev en ny garantifond oprettet, Federal Deposit Insurance Corporation, som sikrede opsparerne deres penge i tilfælde af bankkrak. Det virkede efter hensigten, stormløbet tog af. Efter fleres mening reddede det kapitalismen i USA. Senere fulgte nye regler for børshandlen i Wall Street.

New deal-planen ydede også store millionbeløb til de enkelte stater, men mest i øjenfaldende var en række store anlægsprojekter, der både satte millioner af amerikanere i arbejde og lagde bunden for en betydelig del af det moderne USA. Der blev anlagt hundredvis af parker og etableret nationalskove, som offentligheden fik adgang til. Enorme anlægsværker som dæmninger og broer var andre projekter - for eksempel Grand Coulee og Hoover dæmningerne samt de store broer i San Francisco og Florida Keys. Det skabte ny fremgang i de berørte stater, der med dæmningernes hjælp nu undgik oversvømmelse og derfor kunne dyrke eller bebygge jorden. Hjælp var der også til de hårdt prøvede landmænd, der fik refinansieret lån og fik penge for kun at producere en vis kvote. Efter tre år havde det bedret forholdene for omkring halvdelen af landbrugene.

Selv om livet blev bedre for millioner af amerikanere, var køen af arbejdsløse stadig lang, da Roosevelt i 1935 iværksatte en ny stribe programmer. De fik siden navnet det anden new deal, og fik efter nogens mening endnu større betydning end det første program. En ny job-administration satte over en årrække mere end otte millioner amerikanerne i arbejde. De byggede svømmehaller, atletikbaner, posthuse, fængsler, vand- og elværker samt offentlige kontorer og motorveje. Kunstnere blev ansat til at udsmykke offentlige bygninger og spille teater. Et andet element var sikringsprogrammet Social Security, der som en hjælp til fattige også var et radikalt brud med den hidtidige politik. Det sociale sikkerhedsnet for arbejdsløse, ældre, handicappede og andre trængende grupper eksisterer stadig, men i en nutidig form.

Roosevelt begik dog også sine fejl. Hans forsøg på at øge antallet af medlemmer af højesteretten, U.S. Supreme Court, for på den måde at sikre opbakning til hans new deal-politik anses for at være en af hans største bommerter. Forslaget gik selv hans egne støtter imod. New deal løste heller ikke alle USA's problemer. I 1937 tolkede Roosevelt udviklingen forkert, han mente, at der nu var plads til at indskrænke de offentlige udgifter - men det var der ikke, og resultatet kom prompte. Fire millioner amerikanere nåede at miste deres arbejde, før kongressen greb ind mod den recession, der var sat i gang. Der skulle en verdenskrig til at bremse den store depression. I 1939 var ni millioner arbejdsløse, og på trods af øgede forsvarsudgifter som forberedelse til krig, vendte billedet først i 1941, da USA, efter angrebet på Pearl Harbor, gik ind i Anden Verdenskrig.

Er du biblioteksbruger eller elev?

# data[].attributes.attachment_link.description
Børskrakket i Wall Street i 1929 er gået over i historien som symbol på den dybeste krise, verdensøkonomien nogensinde har oplevet. Bedst som alt på overfladen så ud til at gå fantastisk for det amerikanske samfund, vågnede aktieejere på verdens største ...

# data[].attributes.body
Økonomisk krise pga. 1. verdenskrig
Tredjedel af landets arbejd styrke blev arbejdsløs

# data[].attributes.attachment_link.description
’Mellemkrigstiden’ leder for mange tankerne hen på en dyster tid mellem to brutale verdenskrige, hvor arbejdsløshed, spirende fascisme og lidt for mange grøddage var en del af realiteterne. Men det er bare én side af historien om tiden mellem et Europa i brand. En anden er historien om en toneangivende epoke, der satte skub i nybrydende tanker og kunststrømninger, som skulle få enorm betydning for efterkrigstidens danske samfund helt frem til i dag. Mellemkrigstiden blev ismernes tid, krisernes tid og massekulturens tid. De nye kunststrømninger sivede ind i det danske kulturliv fra syd, og fra USA i vest skyllede massekulturen og jazzens improviserende rytmer ind over landets grænser. Mellemkrigstiden blev begyndelsen til en moderne hverdag for mange danskere. Bilismen gryede, jernbanebroer og nye dieseldrevne lyntog skar mere end fem timer af rejsetiden mellem København og Ålborg, og København fik sin første lufthavn. Verden var med et slag blevet mindre, mens danskerne fik varmt vand i hanerne, Daells Varehus og deres første socialdemokratiske regering - tilmed med verdens første kvindelige minister.

# data[].attributes.body
Den 30. Januar. blev Adolf Hitler leder af NSDAP

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Adolf Hitler var leder af det tyske nazistparti NSDAP. I 1933 blev han valgt til tysk statsleder, men han misbrugte sin magt og gjorde sig selv til diktator, og han kom til at herske over landet alene. Hans plan var at samle Tyskland til et stort rige med god plads til det tyske folk som han mente var overmennesker.

Hvordan begyndte krigen?

Efter 1. Verdenskrig havde Tyskland skrevet under på at de kun måtte have en meget lille hær. Det var Hitler ikke tilfreds med. Han ville opbygge et stærkt militær, så han indførte tysk værnepligt i 1935. Hitler ville gøre Tyskland til den største magt i Europa. Derfor blev Østrig og Tjekkoslovakiet slået sammen med Tyskland, og i 1939 angreb Tyskland Polen. Det fik England og Frankrig til at erklære Tyskland krig den 3. september 1939. Det fik også betydning for krigen at Japan havde ført en blodig krig mod Kina i flere år i 1930'erne.

Hvem kæmpede mod hvem?

I 1936 aftalte Tyskland og Italien at hjælpe hinanden hvis der skulle komme en krig. De kaldte sig "Aksen", fordi Berlin og Rom næsten ligger på en lige linje. Adolf Hitler og den italienske statsminister Benito Mussolini ønskede at den linje skulle være verdens centrum. I 1940 sluttede Japan sig til "Aksen".

De lande, der kæmpede mod "Aksen", kalder man de allierede. Det var England, Sovjetunionen og Kina. Med England fulgte de engelske kolonier, blandt andet Canada, Indien, Sydafrika og Australien. Da Japan i 1941 angreb den amerikanske flåde på Hawaii, gik USA også ind i krigen på de allieredes side.

# data[].attributes.attachment_link.description
Adolf Hitler var leder af det tyske nazistparti NSDAP. I 1933 blev han valgt til tysk statsleder, men han misbrugte sin magt og gjorde sig selv til diktator, og han kom til at herske over landet alene. Hans plan var at samle Tyskland til et stort rige med god plads til det tyske folk som han mente var overmennesker.

# data[].attributes.body
Den spanske borgerkrig udbrød og var et resultat af en dyb splittelse i det spanske samfund.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvad var generalernes opstand?

Ved valget i februar 1936 vandt en koalition af venstrefløjspartier, Folkefronten, en smal sejr og kunne danne regering med Manuel Azaña i spidsen. Den nye regering var ifølge Stig Pedersens bog "Den Spanske Borgerkrig" (se kilder) svag og led under intern splittelse og generel politisk og økonomisk uro.

I februar 1936 sluttede Franco og andre fremtrædende højreorienterede spanske officerer sig sammen om at vælte regeringen. General Emilio Mola blev leder af denne gruppe. Mola proklamerede oprør i den nordlige region Navarra den 19. juli 1936. Opstanden slog fejl i de fleste dele af Spanien, men Molas styrker bed sig fast i det nordlige Spanien. Franco tog kontrol over de spanske styrker i kolonien Spansk Marokko i Nordafrika og sluttede sig til oprøret. Herfra krydsede de Gibraltar-strædet og begyndte at erobre det sydlige Spanien.

Ved udgangen af ​​september 1936 kuppede Franco sig til magten blandt oprørerne og lod sig udnævne til 'generalissimo' (øverstbefalende).

Hvor stod fronterne i borgerkrigens første år?

Generalerne satsede på en hurtig magtovertagelse, hvor de militære styrker i samarbejde med loyale militsstyrker som eksempelvis carlisterne (kongetro) og falangisterne (fascister) kunne opnå kontrol med hele Spanien. Der opstod dog stærk modstand mange steder i Spanien, hvor dele af militæret forblev loyale over for republikken. Samtidig organiseredes lokale modstandsgrupper, der viste sig at være svære for Franco og hans allierede at nedkæmpe.

Resultatet blev, at oprørerne i den første tid erobrede Andalusien i Sydspanien og vidtstrakte områder i nord, mens storbyer som Madrid, Barcelona og Bilbao med store arbejderbefolkninger længe forblev under republikkens kontrol. Med tiden blev de nationalistiske oprøreres position forstærket. Blandt andet fordi de fik massiv militær støtte fra Tyskland og Italien.

Kilde: Den store danske

Hvad var slaget om Madrid?

Generalerne Franco og Mola, som stod bag forsøget på at tage magten i 1936, var fast besluttede på, at hovedstaden Madrid i det centrale Spanien skulle indtages hurtigst muligt, og de sendte derfor tidligt i borgerkrigen styrker fra både syd og nord dertil for at indlede en belejring af byen. Madrid faldt først i den allersidste fase af krigen i 1939. Madrids modstand blev samtidig symbolet for kampen mod Franco og de øvrige generalers nationalistiske styrker og samlede modstanden mod nationalisterne under slagordet 'no pasarán!' ('Ingen kommer igennem!').

Hvilken betydning havde slaget om Teruel i 1938?

Magtforholdet tippede til fordel for Franco og nationalisterne i midten af 1937, da de erobrede nordkystens miner og sværindustri, blandt andet i Bilbao. Krigen blev dog ikke afgjort på dette tidspunkt, for republikanerne var dygtige til at føre forsvarskrig, mens deres modangreb på nationalisterne til gengæld oftest endte med store tab blandt deres egne.

Et af disse republikanske angreb skete på byen Teruel mellem Madrid og Barcelona. Republikanerne havde opsnappet, at Franco planlagde et massivt angreb på Madrid, og man ville derfor aflede hans styrker ved at angribe et andet sted. Teruel blev da også erobret i bidende kulde den 8. januar 1938, men da vejret blev bedre, kunne nationalisterne udnytte deres overlegne artilleri og flyvevåben. Den 21. februar var byen tilbage på nationalisternes hænder.

Efter slaget om Teruel stod vejen åben for, at nationalisterne kunne bryde igennem den republikanske zone til Middelhavet og dermed afskære Catalonien i nordøst fra resten af den republikanske zone. Stig Pedersen skriver i bogen "Den spanske borgerkrig" (se kilder), at efter slaget om Teruel troede kun få på, at republikanerne kunne vinde krigen.

Hvilken betydning havde slaget om Ebro for krigens afslutning?

I sommeren 1938 var republikken truet, men endnu ikke slået. Francos tropper indledte et angreb på Valencia nogle hundrede kilometer syd for Barcelona. Her stødte de dog på hård modstand og led store tab. Republikken havde fået ny optimisme med en reorganisering og styrkelse af deres nordlige hær. Samtidig var de tyske tropper så småt på vej ud af konflikten for at koncentrere sig om den kommende storkrig i Europa.

Republikken indledte et angreb ved floden Ebro, dels for at lette presset på Valencia, dels for igen at samle de to adskilte republikanske områder. Slaget om Ebro var ifølge Stig Pedersens bog "Den spanske borgerkrig" (se kilder) det mest uforsonlige og hårdeste i hele borgerkrigen, og var det slag, hvor nationalisterne led størst tab. Ikke desto mindre havde nationalisterne både flere friske tropper og dominerede luftrummet. Derfor trak de sig sejrrigt ud af slaget efter fire måneders kamp, hvor republikken reelt mistede al militær styrke. Efter slaget ved Ebro blev Catalonien erobret i begyndelsen af 1939, hvorefter Madrid faldt uden kamp den 28. marts. Den 1. april 1939 kunne Franco erklære krigen for afsluttet med nationalisterne som sejrherre.

Er du biblioteksbruger eller elev?

# data[].attributes.attachment_link.description
Ved valget i februar 1936 vandt en koalition af venstrefløjspartier, Folkefronten, en smal sejr og kunne danne regering med Manuel Azaña i spidsen. Den nye regering var ifølge Stig Pedersens bog "Den Spanske Borgerkrig" (se kilder) svag og led under intern splittelse og generel politisk og økonomisk uro.

# data[].attributes.body
udbrød der krig mellem Kina og Japan, hvor Japan indtog store dele af Kina meget voldsomt med mange civile ofre.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Er det Kina eller Japan, der er virkelighedens version af lord Voldemort, overskurken i Harry Potter-romanerne? Det skændes de to rivaliserende lande i ramme alvor om i vestlige avisspalter, samtidig med at de kæmper om indflydelse i Afrika, inddæmmer hinanden i Asien og duellerer i FN.

Nu bliver Nazitysklands Holocaust også gjort til et politisk instrument i skærmydslerne, eftersom Kinas præsident, Xi Jinping, i et forsøg på at presse Japan ønsker at gøre Anden Verdenskrigs krigsforbrydelser til et centralt tema under sit kommende statsbesøg i Tyskland.

Kina og Japan har med andre ord taget deres stadig mere højspændte konflikt på global turné. Inden for de seneste uger har begge sider skruet op for forsøgene på at modarbejde hinandens interesser, opnå det internationale publikums sympati og overbevise omverdenen om, at det er modparten, og ikke dem selv, der udgør den største trussel mod freden i Asien.

"Konflikten er blevet et internationalt anliggende," siger Shi Yinhong, professor i internationale relationer ved Folkets Universitet i Beijing.

"Begge sider ønsker at styrke deres sag ved at få international opbakning."

# data[].attributes.attachment_link.title
Kina og Japan tager deres konflikt på verdensturné

# data[].attributes.attachment_link.description
Den sprængfarlige konflikt mellem Kina og Japan om fortiden og fem ubeboede øer udspiller sig nu på den globale scene. For at få overtaget forsøger de to lande at inddæmme hinanden og opnå international sympati på modpartens bekostning. Midlerne er militære alliancer og diplomatiske fremstød, men også vestlig ungdomslitteratur og Holocaust.

# data[].attributes.body
Danmark bliver besat af Tyskland under Anden Verdenskrig.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Indledning

Den 9. april 1940 blev Danmark besat. Allerede tidligt om morgenen trængte tyske styrker over den danske grænse, og bombemaskiner hang som truende sorte fugle over landet. Det fik de ledende politikere og kongen til samme morgen at overgive sig og indgå den senere så berømte og berygtede samarbejdspolitik, som kom til at præge Danmark de følgende fem år.

Formålet med samarbejdspolitikken var at beskytte det danske samfund i en usikker tid, og i det store og hele lykkedes det at skåne Danmark for krigens ødelæggelser. Samarbejdet holdt også de økonomiske hjul i gang, eftersom danske landbrugs-, fiskeri- og industrivarer i stor stil kunne afsættes til Tyskland. Konsekvensen var, at den danske befolkning klarede sig rimeligt og levede en forholdsvis normal tilværelse, især i de første år af Besættelsen.

Augustoprøret 1943 indebar et brud med samarbejdslinjen, da almindelige danskere pressede regeringen til at træde tilbage. Samtidig kom en ny magtfaktor på banen: modstandsfolkene og deres styrende organ Frihedsrådet, hvis budskaber befolkningen nu hellere lyttede til. Det betød ikke, at hele Danmark gik til modstand imod besættelsesmagten. Modstandskamp var og blev en sag for de få, der med livet som indsats forrettede sabotageaktioner mod fabrikker og jernbaner og foretog partisanangreb mod tyskerne.

Tiden fra augustoprøret 1943 til befrielsen i maj 1945 blev blodig, da et brutalt tysk sikkerhedspoliti gjorde alt for at bekæmpe den voksende modstandsbevægelse. Imens varetog embedsmændene i departementschefstyret officielt den danske tilpasningslinje, men reelt var det stadig de "gamle" samarbejdspolitikere, der trak i trådene. Politikerne nærmede sig nu Frihedsrådets modstandslinje i bestræbelserne på at få vasket deres tyskvenlige stempel af og være klar til et comeback, den dag befrielsen kom.

Denne FaktaLink-artikel handler om besættelsestiden: om optakten, invasionen, samarbejdspolitikkens fordele og ulemper, om danskernes dagligdag, den voksende modstand og afslutningen på krigen.

Poul Henningsen fortæller om, hvorfor han skrev teksten "Man binder os på mund og hånd" og sangen synges af Liva Weel. Klippet er offentliggjort af Alhambra museet for humor og satire Frederiksberg.

# data[].attributes.attachment_link.description
Den 9. april 1940 blev Danmark besat. Politikere og kongen overgav sig samme morgen og indgik den senere så berømte samarbejdspolitik, som kom til at præge Danmark de følgende fem år.

# data[].attributes.body
Hjælpeaktionen til de danske jøder, hvor størstedelen blev reddet til Sverige.
- Augustoprør

# data[].attributes.attachment_link.description
Augustoprøret i 1943 omfattede en række generalstrejker, massedemonstrationer og voldsomme gadeuroligheder, som udspillede sig i danske provinsbyer, hvor almindelige mennesker gjorde åbent oprør mod besættelsesmagten.

# data[].attributes.body
Danmarks befrielse og slutningen på Anden Verdenskrig. FN oprettes.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
12.00 samme dag holdt kong Christian 10. sin befrielsestale i radioen. For første gang i fem år kunne Danmark kalde sig et frit land igen
indledtes lige efter befrielsen, vedtog Rigsdagen landsforræderiloven og derefter værnemagerloven. Det vil sige et juridisk opgør med de danske landssvigere, som begik landsforræderi eller anden landsskadelig virksomhed under Besættelsen. I de følgende år blev i alt 13.500 personer dømt i retsopgøret og straffet med op til dødsstraf.Det indebar love med tilbagevirkende kraft. Personer blev dømt for handlinger i strid med den danske befolknings retsbevidsthed om, hvad der var unationalt under Besættelsen - ikke for, hvad der var lov og ret på det tidspunkt, hvor handlingen blev begået. Og mange straffe ramte skævt. De hårde straffe faldt i den første hævnlystne del af retsopgøret og ramte de små fisk, mens få store fisk dømtes i retsopgøret sidste tid og slap langt billigere.

Du kan læse mere om retsopgøret, og hvad der skete i Danmark efter befrielsen i kapitlet Tiden efter Besættelsen i artiklen "Besættelsen 1940-45".
Se også Forfatterwebs tema: Besættelsen
OPROB! Til Danmarks Soldater og Danmarks Folk! Flyveblad, 1940-04-09. (Konstateret utilgængelig 2020-08-14)

Se Anders Refn's krigsfortælling 'De forbandede år' om Danmark under besættelsen. 2'eren er netop nu aktuel i landets biografer.

Danmark i Lænker.

Filmen skildrer besættelsen af Danmark 1940-45.

Instruktør: Svend Methling, 1945. Kan ses på Filmstriben.

Dokumentar der bygger på flere film, der er redigeret og klippet sammen. Den fortæller primært om den danske modstandskamp, som man i Danmark forstod og fortolkede den umiddelbart efter krigen.

Instruktør: Theodor Christensen, 1955. Kan ses på Filmstriben.

# data[].attributes.attachment_link.description
Den 5. maj 1945 kl. 12.00 holdt kong Christian 10. sin befrielsestale i radioen. For første gang i 5 år var Danmark frit igen. Men for nogle var det værste kun lige begyndt. I retsopgøret, der fulgte, blev 13.500 personer straffet med op til dødsstraf.

# data[].attributes.body
Danmark bliver medlem af NATO

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Under parolen 'Aldrig mere en 9. april' (som henviser til den tyske besættelse af Danmark den 9. april 1940) førte den danske regering i årene efter Anden Verdenskrig forhandlinger med Norge og Sverige om et skandinavisk forsvarssamarbejde. Det ville blive en svag alliance uden amerikansk støtte, men den danske regering ønskede ikke at blive en del af den europæiske blokdannelse under Vestunionen. I lyset af det stigende pres fra Sovjetunionen og et rygte om snarlig invasion af Danmark, der udløste den såkaldte påskekrise i marts 1948, takkede Folketinget dog til sidst ja til Atlantpagten med 119 stemmer for og 23 imod. Danmark blev dermed et af de første medlemmer af den nye forsvarsalliance NATO.

Hvordan har Danmarks rolle i NATO udviklet sig?

Danmark var interessant for USA pga. Grønland, som supermagten allerede havde oprettet baser på under Anden Verdenskrig, da øen lå som en fordelagtig mellemstation for et eventuelt bombetogt mod Moskva.

Siden 1864 havde Danmark forholdt sig neutral i stormagtspolitik, og fra begyndelsen af NATO-medlemskabet var befolkningen splittet. En Gallup-undersøgelse fra marts 1949 viste, at 47 procent var for NATO, mens 26 procent var imod. Den relativt store folkelige modstand har lagt vedvarende pres på skiftende regeringer for at minimere risiciene ved alliancesamarbejdet, nemlig som en lille stat på et geografisk uheldigt sted at blive offer for fjendens reaktion på forholdet til USA og NATO eller blive trukket ind i konflikter mod sin vilje. Derfor tog Danmark rollen, sammen med andre mindre NATO-lande, som aktiv tilhænger af nedrustning, afspænding og politiske løsninger. Især spørgsmålet om atomvåben skabte splid i Danmark og førte i 1980erne til den såkaldte fodnotepolitik, hvor et flertal i Folketinget tvang regeringen til at indskrive forbehold i NATOs erklæringer. De borgerlige partier mener, at fodnotepolitikken skadede Danmarks forhold til NATO, mens andre argumenterer for, at forbeholdene var med til at lægge låg på Den Kolde Krig i perioden. Rapporten "Danmark under den kolde krig" (se kilder) konkluderer, at fodnotepolitikken ikke havde nogen påviselig betydning for den internationale udvikling eller for Danmarks medlemskab af NATO.

Siden Den Kolde Krigs afslutning har Danmarks rolle ændret sig fundamentalt. Fra at være den lille stat, der skulle beskyttes af de store venner, deltager danske soldater nu i NATO-operationer over hele verden for at skabe sikkerhed for andre. I perioden 2009-2014 var det ligefrem en tidligere dansk statsminister, Anders Fogh Rasmussen, der bestred posten som NATOs øverste leder.

Med krigen i Ukraine kom der øget fokus på forholdet til NATO, også i Danmark. Som svar på krigen annoncerede statsminister Mette Frederiksen (S) i februar 2022, at Danmark fremover vil øge sit militære bidrag til NATO. På et pressemøde den 3. marts 2022 fremlagde S-regeringen og fire andre partier et fælles udspil, som baserede sig på partiernes fælles forståelse af, at den europæiske sikkerhed er truet, og at man derfor bør tage en række tiltag for at styrke det danske forsvarsberedskab og mulighederne for at manøvrere i den nye sikkerhedspolitiske situation. Det gælder bl.a. afskaffelse af Danmarks EU-forsvarsforbehold - som blev en realitet efter afstemningen den 1. juni 2022 - og et historisk løft af forsvaret. Det fremgår af aftalepapiret "Nationalt kompromis om dansk sikkerhedspolitik" (se kilder). Læs mere om De danske EU-forbehold på faktalink.dk.

Hvordan vurderer danske myndigheder truslen mod Vesten og NATO?

Et nyt jerntæppe er ved at sænke sig over Europa, og danskerne går en usikker fremtid i møde. Sådan lyder nogle af konklusionerne i rapporten "Dansk sikkerhed og forsvar frem mod 2035" (se kilder). Michael Zilmer-Johns, protokolchef i Udenrigsministeriet, har stået i spidsen for den gruppe, som har udarbejdet rapporten. Ifølge Ritzaus artikel "Rapport om sikkerhedspolitik: Et nyt jerntæppe er på vej" (se kilder) sigerer Zilmer-Johns - om rapportens forudsigelser: "Det bliver en langt mere usikker verden," siger han.

Rapporten er lavet af Forsvaret, Forsvarsministeriet og en række andre ministerier. Derudover har gruppen bag rapporten fået hjælp fra 75 eksperter. Ifølge Ritzau fokuserer rapporten bl.a. på Rusland, som er nævnt 200 gange i rapporten, og Michael Zilmer-Johns beskriver i forbindelse med udgivelsen verden som "et nabolag, der er gennemskåret af høje hække, hvor naboerne er uenige og nervøse" (se kilder). Derudover fylder truslen om hybridkrig meget. Det kan ifølge rapporten f.eks. være fifleri med valghandlinger, korruption eller målrettede cyberangreb. Analysegruppen vurderer, at der vil komme flere af den slags handlinger i fremtiden (se kilder).

# data[].attributes.attachment_link.description
Under parolen ’Aldrig mere en 9. april’ (som henviser til den tyske besættelse af Danmark den 9. april 1940) førte den danske regering i årene efter Anden Verdenskrig forhandlinger med Norge og Sverige om et skandinavisk forsvarssamarbejde. Det ville blive en svag alliance uden amerikansk støtte, me…

# data[].attributes.body
"Den Kolde Krig" opstart

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Den Kolde Krig var den storpolitiske konflikt, der definerede perioden mellem Anden Verdenskrigs afslutning i 1945 frem til Berlinmurens fald i 1989 og opløsningen af Sovejtuniuonen to år efter. Konflikten stod mellem de to supermagter, USA og Sovjetunionen, sammen med deres allierede. Det blev kaldt en kold krig, fordi supermagterne aldrig kom i direkte væbnet konfrontation mod hinanden, men det kunne sagtens være sket. Under Den Kolde Krig opstod der en række kriser og konflikter, der kunne have udviklet sig til en altødelæggende atomkrig.

Fra 2010'erne er nogle begyndt at tale om en genoptagelse af Den Kolde Krig. Ruslands annektering af Krim-halvøen i 2014 og NATO's udstationering af tropper i de baltiske lande er blot et par eksempler på et stadigt stigende konfliktniveau mellem Rusland og NATO med USA i spidsen. Med krigen i Ukraine i 2022 har diskussionen om en ny kold krig nået nye højder.

Forklarende videoindslag om baggrunden for krigen i Ukraine. Produceret af Vox, marts 2022.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mikhail Gorbatjov er død. Som Sovjetunionens leder forhandlede Gorbatjov og USA's daværende præsident omfattende nedrustningsaftaler, der der bidrog til Den Kolde Krigs ophør i 1989. Læs mere i artiklen om Gorbatjovs rolle i Den Kolde Krig.

# data[].attributes.body
Danmark fik ny grundlov

# data[].attributes.attachment_link.description
Den 5. juni 1999 havde grundloven 150 års fødselsdag. Mærkedagen var en god anledning til eftertanke. Spørgsmålet er, om grundloven stadig er livskraftig eller om den er blevet overhalet af udviklingen. Fra flere og flere sider har det i de seneste år været hævdet, at det efterhånden er på tide, at grundloven sendes til revision.

# data[].attributes.body
Ungdomsoprøret bryder ud med krav om større frihed og selvbestemmelse.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Indledning
Få årstal har opnået samme berømmelse som 1968, der for mange står som symbolet på bl.a. ungdomsoprøret og den seksuelle frigørelse. Tiden omkring 1968 var da også præget af store politiske og kulturelle omvæltninger både i og uden for Danmark - og førte bl.a. til frigivelsen af pornoen, studenterdemonstrationer og nye samlivsformer.

I vor tid er 1968 stadig kilde til diskussion mellem venstre- og højrefløjen. Hvor venstrefløjen generelt ser perioden omkring 1968 som en storhedstid for frisind og demokratisering, fremhæver højrefløjen den snarere som en periode præget af revolutionsromantik, der førte til en farlig flirten med kommunistiske diktaturstater. I 2018, 50 året for 1968, er der fornyet diskussion om perioden og konsekvenserne af de politiske og kulturelle bevægelser og strømninger, som prægede datiden.

Her indtager en af lederne af det københavnske studenteroprør, Finn Ejner Madsen, talerstolen på Københavns Universitet for at kritisere uddannelsessystemet.

Baggrunden for ungdomsoprøret

Politiske bevægelser og kulturelle strømninger i 1968

Ved indgangen til 1970'erne var det - særligt i de store byer - blevet normalt at bo sammen med sin kæreste og få barn med denne uden at indgå ægteskab, noget, der bare få årtier forinden ville have vakt skandale.

Den danske modstand imod Vietnam-krigen havde to udtryk i tiden omkring 1968. På den ene side var der den sociale bevægelse af langhårede unge mennesker med skilte påtrykt slogans som "Make love - not war", og dels var der en bredere dansk modstand.
Den aktive bevægelse mod Vietnam-krigen opstod i høj grad på baggrund af de erfaringer, man havde gjort sig i forbindelse med atom-marcherne i midten af 1960'erne, og havde sit udspring i et politiseret venstreorienteret miljø, der kritiserede krigen ud fra anti-kolonialistiske og marxistiske teorier. Det er dog umuligt at adskille den politiske del af Vietnambevægelsen fra den generelle ungdomskultur. For mange unge, især i de større byer, var fred, kærlighed og aktivisme vigtige elementer i deres fælles kultur, og bevægelsen imod Vietnam-krigen bestod derfor både af grupper af dybt politiserede individer og en stor gruppe af politisk relativt uengagerede unge mennesker, der nok var modstandere af Vietnam-krigen, men for hvem selve protesterne og aktionerne havde et identitetsskabende formål i sig selv.

Sideløbende med den sociale bevægelse, der er beskrevet ovenfor, var der i Danmark en bred modstand imod Vietnam-krigen. Således viser en Gallupmåling fra 1966, at kun 10% støttede op om USA's Vietnampolitik, hvorimod 51% var modstandere. En af de centrale grunde til den folkelige modstand var, at Vietnam-krigen som den første krig i verdenshistorien blev massivt tv-dækket og dermed kom helt ind i folks dagligstuer. Danskerne blev konfronteret med voldsomme billeder af bombninger og døde i Vietnam, hvilket skabte bred modstand imod krigen, også hos de dele af samfundet, der aldrig kunne finde på at lade håret vokse eller gå med i en demonstration. Modstanden blev faktisk så folkelig, at Dronning Margrethe i sin nytårstale 31. december 1972 ytrede ønske om en snarlig afslutning på krigen: " Medens det endnu kort før jul var en udbredt forventning, at den blodige krig i Vietnam endelig nærmede sig afslutningen, har vi i den seneste tid været vidne til en ny tragisk vending ved en genopblusning af krigshandlingerne. Det seneste døgns efterretninger får os til at håbe, at freden endelig må komme til dette ulykkelige land"

# data[].attributes.attachment_link.description
Indledning Få årstal har opnået samme berømmelse som 1968, der for mange står som symbolet på bl.a. ungdomsoprøret og den seksuelle frigørelse. Tiden omkring 1968 var da også præget af store politiske og kulturelle omvæltninger både i og uden for Danmark - og førte bl.a. til frigivelsen af pornoen, studenterdemonstrationer og nye samlivsformer.

# data[].attributes.body
Danmark tiltræder EF (Senere EU)

# data[].attributes.attachment_link.title
For og imod EF | lex.dk – Danmarkshistorien

# data[].attributes.attachment_link.description
Under alle omstændigheder stod den større vesteuropæiske markedsløsning dog nu for alvor for mange som den eneste reelle mulighed for Danmark. Da NORDEK endeligt måtte opgives i marts 1970, havde VKR-regeringen allerede i et par måneder i det stille forberedt sig på de forestående optagelsesforhandl…

# data[].attributes.body
Kong Frederik IX dør. Hans datter Margrethe udråbes dagen efter til ny dansk regent som den første kvinde siden 1400-tallet.

# data[].attributes.body
Apple Computer skabes af Steve Jobs og Steve Wozniak. 1. april - Bistandsloven træder i kraft i Danmark.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Indledning

Den amerikanske techvirksomhed Apple er kendt for at skabe produkter med en enestående kombination af design og funktionalitet: Macintosh, MacBook, iPod, iPhone, iPad og Apple Watch. Det startede i en garage i Santa Clara, Californien, hvor Steve Jobs sammen med skolekammeraten Steve Wozniak i midten af 1970'erne udviklede den første Apple-computer. Højt elsket af mange - men også hadet af andre - har Apple siden udviklet sig til et af verdens mest værdifulde brands, som i årtier har ændret menneskets forhold til og behov for moderne teknologi.

I 2011 mistede Apple sin karismatiske grundlægger og frontmand Steve Jobs, og nogle mente, at hans død ville betyde en tilbagegang for Apples indflydelsesrige position på markedet. På trods af mindre karisma og til dels kreativ innovation uden Jobs så er Apple vokset efter hans død. Produktsalget er steget gevaldigt, og virksomheden besidder i dag verdens mest værdifulde brand. Med til historien hører også afsløringer af dårlige arbejdsvilkår på Apples fabrikker i Asien samt forskellige massive konkurrencesager med blandt andet konkurrenten Google.

Apple history: The story from Steve Jobs' garage to 1,000,000,000 dollars. Indslag produceret af Yahoo News, 2019.

Apples historie og udvikling

Grundlæggeren Steven Paul Jobs fotograferet i Californien i 1976 i en alder af 21 år.

Foto: Peter Menzel/Science / Scanpix

Hvornår blev Apple grundlagt

Apple blev grundlagt i 1976 af de to skolekammerater Steve Paul Jobs og Steve Wozniak, da de i Jobs' forældres kælder i Santa Clara, Californien, udviklede prototypen Apple I. Jobs havde en fortid som tekniker i computerspilfirmaet Atari, mens Wozniak arbejdede i it-virksomheden Hewlett Packard, der på daværende tidspunkt udviklede lommeregnere.

Apple var dog på ingen måde de første på markedet: Hewlett Packard havde allerede i 1968 udsendt modellen 9100A, som de kaldte en regnemaskine, men som reelt var en tidlig computer. I 1973 havde den franske virksomhed R2E udsendt Micral, og amerikanske Xerox havde samme år skabt Alto, der dog ikke blev solgt kommercielt, men primært anvendt ved forskningscentre og universiteter. I 1974 kom SCELBI og i 1975 MITS' Altair 8800. Markedet for disse maskiner begrænsede sig dog primært til forskere og en lille gruppe af elektronikentusiaster.

Hvad er historien bag navnet Apple?

Hvad er Apple I?

Hvad er Apple II?

I 1977 blev virksomheden omdannet til aktieselskab under navnet Apple Computer Inc. Samme år kom opfølgeren Apple II - en af de første computere, der var rettet mod almindelige brugere. Den første Apple-maskine var blot "indmad"; prototypen havde ligefrem trækabinet og køberne skulle selv levere et kabinet, hvis de ville have Jobs og Wozniak til at samle en Apple I til dem. Apple II var derimod blevet underkastet designeren Jerry Manock, der skabte et blødt og behageligt plastickabinet med runde hjørner og afdæmpede farver. Jobs var blevet inspireret af Cuisinart, der i begyndelsen af 1970'erne havde introduceret amerikanerne for foodprocessoren. Designet skulle være futuristisk, men venligt, ligesom et elektrisk husholdningsapparat. Ifølge artiklen "Apple II Forever: a 35th Anniversary Tribute to Apples First Iconic Product" i TIME Magazine (se kilder) blev modellen introduceret på West Coast Computer Faire i april 1977, en begivenhed, der var med til at indvarsle pc-industriens fødsel.

Hvad er Apple III?

Hvad er Apple Lisa?

Hvad er Macintosh?

I løbet af Lisa-projektet var Steve Jobs blevet overflyttet til Macintosh-projektet. Han var opsat på at overføre sine tidligere forventninger til Lisa-projektet til udviklingen af Macintosh. Han gennemtrumfede blandt andet implementeringen af en kraftig processor - den samme, som var blevet anvendt i Lisa. Raskin brød sig ikke om ændringerne og endnu mindre om Jobs' til tider tyranniske fremfærd og forlod projektet. Jobs blev projektets enehersker (klog af skade fra samarbejdsfiaskoen Apple III), og designteamet måtte vænne sig til hans meget høje krav.

I 1984, to år efter den forventede lanceringsdato, var Apple Macintosh klar. Maskinen, der oprindelig var tænkt som et alternativ til en spillekonsol til en pris på mellem 500 og 1.000 dollars, kostede nu 1.995 dollars. Yderligere fik John Sculley, Apples administrerende direktør, der netop var blevet headhuntet fra Pepsi, gennemtrumfet en storstilet reklamekampagne, og prisen endte på 2.495 dollars.

Hvilken betydning fik Macintosh for Apple?

Steve Jobs' betydning for Apple

Hvilken rolle spillede Steve Jobs?

Det udviklede sig snart til en magtkamp mellem Jobs og Sculley. Bestyrelsen, der længe havde været utilfreds med den iltre ener, tog Sculleys parti. Jobs blev frataget kontrollen over Macintosh og sat uden for indflydelse. Han forlod Apple i sommeren 1985.

Hvordan klarede Apple sig efter Jobs' afsked?

Hvornår vendte Jobs tilbage til Apple?

I 1996 udtalte Steve Jobs til magasinet Rolling Stone (se kilder): "Vejen ud af skærene for Apple er innovation. Ikke omkostningsbesparelser, ikke pc-kloner. Da Apple startede handlede det om at bygge fantastiske produkter - og det er man nødt til at vende tilbage til. Jeg tror stadig der er håb - med det rigtige lederskab" (egen oversættelse). Interviewet hedder "Steve Jobs in 1994: The Rolling Stones Interview" (se kilder).

Hvordan lykkedes det Jobs at vende udviklingen?

Hvad betyder det foranstillede "i"?

Det foranstillede "i" stod oprindelig for "Internet", men Apple har brugt det i en række produktnavne uden den store forbindelse til internettet (iMovie, iPod), og det er måske snarere en del af Apples forsøg på at give teknologi et menneskeligt ansigt (I = jeg).

Er du biblioteksbruger eller elev?

# data[].attributes.attachment_link.description
Den amerikanske techvirksomhed Apple er kendt for at skabe produkter med en enestående kombination af design og funktionalitet: Macintosh, MacBook, iPod, iPhone, iPad og Apple Watch. Det startede i en garage i Santa Clara, Californien, hvor Steve Jobs sammen med skolekammeraten Steve Wozniak i midten af 1970'erne udviklede den første Apple-computer.

# data[].attributes.body
Danmark bliver ofte kaldt usikkerhedens årti. Et årti, der var præget af økonomisk krise og frygt for atomkrig

# data[].attributes.body
Berlinmurens fald og afslutning på den koldekrig

# data[].attributes.attachment_link.description
Berlinmurens fald den 9. november 1989 er blevet kaldt den symbolske afslutning på Den Kolde Krig mellem den Sovjet-styrede Warszawapagt i øst og det USA-styrede NATO i vest.

# data[].attributes.body
Danskerne stemmer nej til Maastricht-traktaten om EU-samarbejde.

# data[].attributes.attachment_link.description
1. januar 1993 trådte Maastricht-traktaten i kraft og EF, Det Europæiske Fællesskab, skiftede navn til EU, Den Europæiske Union. Danmark var ikke med ved dannelsen af EU, for et lille flertal af befolkningen stemte nej til Maastricht-traktaten.

# data[].attributes.headline
2000 Danske soldater bliver sendt til Afghanistan

# data[].attributes.subject
2000 Danske soldater bliver sendt til Afghanistan

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I løbet af blot et par årtier er Danmark gået fra at være et land, der i 1991 efter mange overvejelser sendte et krigsskib til Golfen for at udøve en humanitær indsats, til i 2011 på få timer enstemmigt at beslutte at sende bombefly til Libyen. De seneste 25 år har Danmark sendt flere end 30.000 soldater i krig - nogle flere gange - og 68 danskere har mistet livet. "Appetitten vokser, mens man spiser," som en militærekspert har formuleret det med henvisning til, at den danske krigsdeltagelse på Balkan i 1990'erne gav selvtillid og mod på en mere aktivistisk udenrigspolitik. Fra 1998 til 2003 gik Danmark i krig tre gange - først i Kosovo, siden i Afghanistan og Irak. De politiske beslutninger om at gå i krig og krigenes konsekvenser er blevet diskuteret bredt, heriblandt ikke mindst debatten om den omstridte lukning af kommissionen, der skulle kulegrave den danske krigsdeltagelse i Afghanistan, og Irak-krigen, hvor man for første gang gik i krig uden om både FN og NATO. Selvom Danmark også bidrog militært til krigen i Libyen og senere mod Islamisk Stat i Irak og Syrien, var det primært i form af kampfly og ikke med landtropper som ved de foregående krige. Og flere eksperter vurderer, at det danske forsvar fremadrettet oftere vil koncentrere sig om militære aktioner i områder tættere på Danmark.

Historiker Bo Lidegaard forklarer udviklingen i Danmarks krigsdeltagelse fra begyndelsen af 1990'erne til i 2011.

# data[].attributes.attachment_link.title
Danmarks aktive krigsdeltagelse siden 2001

# data[].attributes.attachment_link.description
I løbet af to årtier er Danmark gået fra at være et land, der i 1991 efter mange overvejelser sendte et krigsskib til Golfen for at udøve en humanitær indsats, til i 2011 på få timer enstemmigt at beslutte at sende bombefly til Libyen.