# data[].attributes.body
Koki kļūst atturīgāki, tajos vairs nav pavasara zaļums un vējš kokos šalc arvien biežāk.

# data[].attributes.body
Paskaties, kā mežā mirdz!

# data[].attributes.headline
Sēēēēnēeēēs!

# data[].attributes.body
Sēēēēnēeēēs!

# data[].attributes.body
Zaļš. Klus dzīvs.

# data[].attributes.body
Mežs sāk rotāties dažādās krāsās

# data[].attributes.body
Kur lai noliek kāju staigājot?

# data[].attributes.body
Liekas, ka septembris katru gadu paliek arvien siltāks. Gribas baudīt katru brīdi, kad uzspīd saule. Gaisā jūtams, kā daba sāk gatavoties rudenim.

# data[].attributes.body
Nav sliktu laikapstākļu - ir tikai nepiemērots apģērbs. Jā, arī rudenī... Daba elpo dziļāk

# data[].attributes.body
Kad lapas krīt, man liekas, ka koki runā par pārmaiņām dabā.

# data[].attributes.body
Septembrī koki rāda, ka viss dabā mainās un tas ir normāli. Tie šūpo zarus vējā un stāsta mums, ka drīz nāks vēsāks laiks.

# data[].attributes.body
Lapas vēl zaļas, saule silta,
dienas īsas, bet vakari mīļi.
Vējš rāmi čukst starp zariem,
rudens nāk, bet vēl neredzams.

# data[].attributes.body
Rudens gaisā ir kāda maģija. Tas ir mitrs, bet vēl silts. Lapas lēnām krīt no koku zariem. Rudens it kā aicina apstāties, ieelpot dziļi un vienkārši vērot to.