# data[].attributes.body
Dá se zde kreslit, psát nebo třeba lepit obrázky aj. Dají se krásně a jednoduše sdílet. K tvoření je potřeba mít Google účet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak na internetovou tabuli Google Jamboard - manuál krok za krokem

# data[].attributes.attachment_link.description
Mnozí z vás si ještě určitě pamatujete boom interaktivních tabulí a složitých programů k jejich ovládání. Doba pokročila, jsme někde dál a vše je v cloudu. I programy pro sdílené tabule se spoustou hejbátek a zajímavých funkcí. Jednou takovou internetovou tabulí, kde můžete psát, kreslit nebo třeba lepit obrázky, je Google Jamboard. Má vše nutné v základu a navíc prima možnosti sdílení a spolupráce.

# data[].attributes.body
Až sedm druhů nástěnek. Dá se sem připnout cokoli (URL, obrázky, GIFS, aj.). V základní verzi jde vytvořit maximálně 4 Padlety.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
DigCompEdu komunity Pedagogické fakulty | PdF MUNI

# data[].attributes.attachment_link.title
Padlet - Virtuální nástěnky pro aktivizaci studentů

# data[].attributes.attachment_link.description
Pokud jste alespoň někdy přemýšleli, jak by se dal uchopit systém nástěnek jako za starých časů, existuje řešení. Jmenuje se Padlet a umožňuje vytvářet digitální prostor, který připomíná virtualizované nástěnky, v rámci nichž mohou pedagogové i studenti vzájemně komunikovat a přijímat obsah v různých formách.

# data[].attributes.body
Je to praktický prostor, kde se dá brainstormovat, strukturovat myšlenky, realizovat skupinovou práci anebo i vizualizovat nápady. Jamboard - nejjednodušší bílá tabule, která se dá hezky nasdílet s ostatními. Miro - atraktivní nástěnka s mnoha šablony, myšlenkové mapy, kanban s kartami, timeline aj. Padlet do nich taktéž zapadá.

# data[].attributes.attachment_link.title
8 online nástrojů, které usnadní komunikaci na dálku

# data[].attributes.attachment_link.description
Největší výzvou spolupráce na dálku je ji co nejvíce zlidštit a udržet pozornost účastníků videohovoru. To, co vyplývá přirozeně při setkání naživo je nutno trochu simulovat i v online. Pomoci si můžeme několika aplikacemi, které usnadní získávání zpětné vazby, spolupráci a projektové řízení. Nutno dodat, že všechny nástroje jsou užitečné i když jsme všichni v jedné místnosti.

# data[].attributes.body
Poznámky jsou rychle dostupné via PC nebo i tel. mobilu z různých míst. Dají se i sdílet s jinými lidmi. Skvělými nástroji jsou např. KEEP, Trello a OneNote.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Poznámky s vlastními nápady, poznámky z porad, odkazy na zajímavé stránky (které zrovna teď nemáte prostor ani čas si v klidu projít), to-do listy, poznámky osobního charakteru... Je toho hodně, co se na nás během dne „valí" a my bychom měli vše nějak ukočírovat a na nic nezapomenout. Ale jak na to a nezbláznit se?

Jsou lidé, kteří stále nedají dopustit na starou dobrou metodu - tužka, papír, kalendář nebo nějaký blok s poznámkami. Nic proti ničemu, pokud vám tato metoda stále vyhovuje, tak se jí držte jako švec kopyta. A pokud hledáte nějakou super aplikaci, tak čtěte dál 🙂

Aplikací na poznámky je spousta a stačí si jen vybrat tu správnou. Kritérií pro výběr může být více. Například to, zda poznámky slouží jen pro vaše účely, nebo potřebujete poznámky sdílet se svým okolím. Dalším důležitým faktorem pro výběr může být i skutečnost, že vám aplikace pomůže poznámky třídit podle různých kritérií.
Proč tyto funkce chtít? Protože hlavním úkolem těchto aplikací je pomoc třídit úkoly, prioritizovat je a vědět, kde co máme a mít to k dispozici nejlépe v online formě. Osobně upřednostňujeme aplikace, které jsou použitelné v širokém kontextu a níže přinášíme vhled do (podle nás) tří nej aplikací na poznámky.

Za nás velmi vhodnou aplikací, kterou mohou využívat všichni majitelé e-mailového účtu od Google je aplikace s názvem KEEP. Skvělá záležitost, která umí roztřídit vaše poznámky pomocí různých štítků (tagů) a zároveň přiřazovat jednotlivým štítkům barvy, tudíž máte v poznámkách i vizuální pořádek. Velkou výhodou je možnost připomenutí některých důležitých úkolů nebo možnost přikládat přílohy k poznámkám nebo nahrávání hlasových poznámek. V neposlední řadě - poznámky jsou online, takže se k nim dostanete jak na desktopu, tak i na mobilním telefonu (tak jako spoustu jiných služeb od Google). A velké plus je možnost sdílet poznámky s okolím.

Další skvělou volbou je služba Trello. Trello pracuje formou nástěnek, které si můžete rozdělit na osobní, pracovní či jiné. V rámci nástěnek si můžete přidávat sloupce s různými tématy a k těmto tématům přiřazovat poznámky nebo úkoly. Výhodou je opět možnost sdílení s kolegy a funkce termínování úkolů také není k zahození. K poznámkám v Trellu se opět dostanete opět přes počítač, nebo mobil.

Mezi další žhavé kandidáty pro online poznámky patří OneNote od Microsoftu. Poznámky se dají zaznamenávat textem, vyfocením nebo ručně namalovaným obrázkem. Jako velké plus považujeme možnost hledat v poznámkách či možnost seskupovat jednotlivé poznámky do různých oddílů. Jako předchozí dvě aplikace, tak i OneNote umí fungovat jak na desktopu, tak i v mobilním zařízení.

# data[].attributes.attachment_link.title
3 skvělé aplikace, které vám pomohou se správou poznámek

# data[].attributes.attachment_link.description
Přinášíme vám vhled do aplikací, které vám umožní správu vašich poznámek, nápadů či úkolů

# data[].attributes.headline
Nástroje pro komunikaci a řízení projektů

# data[].attributes.subject
Nástroje pro komunikaci a řízení projektů

# data[].attributes.body
Komunikace mezi jinými je v dnešní době nutností. Zapadají sem týmy, kteří mohou spolupracovat i když nejsou ve stejné místnosti. Zde zapadají např. nástroje: Asana, Keyedln, Wrike, Celoxis aj.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nástroje pro řízení projektů jsou nutné pro to, aby týmy mohly komunikovat a spolupracovat v průběhu celého životního cyklu projektu. Mnoho z těchto nástrojů umožňuje projektovým manažerům sdílet nápady; přiřazovat, plánovat a sledovat postup úkolů a jednotlivých milníků; nastavovat a sledovat rozpočty; udržovat detaily projektu; sledovatúroveň kvality; a identifikovat rizika a problémy.

Přehled nástrojů pro projektové řízení

Asana

S webovým řešením správy projektů od společnosti Asana mohou být projekty vytvářeny a sdíleny s týmy, klienty, prodejci, dodavateli, třetími stranami a organizačními hosty. Asana umožňuje projektovým manažerům plánovat, vizualizovat cíle a milníky, nastavovat úkoly a termíny a komunikovat priority, nabídky, centrální správu a fakturaci. Asana taktéž společnostem umožňuje spravovat uživatele a administrátory a konfigurovat ověřování. Prioritní podpora je k dispozici prostřednictvím prémiových plánů, které nabízejí specializované „manažery úspěchu", jež poskytují prvotřídní podporu a pomáhají společnostem maximalizovat využití aplikace k uspokojení jejich potřeb. Mezi funkce patří sledování chyb, správa rozpočtu, sledování času a výdajů, správa zdrojů a testování / řízení kvality. Asana nabízí také dashboardy a funkce pro spolupráci a webinářová školení pro tuto aplikaci.

Integrace: Asana se integruje s mnoha webovými a mobilními aplikacemi, jako jsou Disk Google, Dropbox, Box, Slack, Evernote, GitHub, WordPress, Jira, MailChimp, Zendesk, Xendo a mnoho dalších.

Changepoint PPM (Daptiv)

Webové adaptivní PPM řešení od společnosti Changepoint, Changepoint PPM (Daptiv), umožňuje společnostem efektivně spravovat své projekty a portfolia při současném zachování stávajících procesů. Tento nástroj je určen pro IT, obchodní a podnikové projektové kanceláře (PMO) a také pro nové týmy pro vývoj produktů. Společnosti poskytuje 360stupňový náhled na zdroje projektu a zároveň pomáhá PMO spravovat více komplexních projektů.

Celoxis

Nástroj pro správu projektů Celoxis typu „vše v jednom" pomáhá společnostem plánovat, realizovat a spravovat složité projekty, jakož i spravovat zdroje či plánovat úkoly a průběh reportování. Vytváření přehledů je zjednodušeno prostřednictvím dashboardů založených na rolích, které nabízejí uživatelům přizpůsobitelná rozvržení (layouty), widgety a podrobné mapy. Klienti, týmy, vedoucí projektů a manažeři portfolia mohou snadno spolupracovat a sdílet soubory.

Integrace: Celoxis se integruje s produkty Disk Google, Salesforce, Zapier, Excel, Zendesk, Gmail, Kalendář Google a kancelářskými řešeními od Microsoftu.

Clarizen

Webový software pro správu projektů společnosti Clarizen pomáhá projektovým manažerům plánovat, škálovat, odhadovat, zdrojovat, provádět, plánovat a sledovat všechny aktivity. Jedná se o robustní, škálovatelné řešení, které nabízí správu portfolia projektů, plánování projektů, správu dokumentů, šablony, správu zdrojů, správu požadavků na změny a jednotlivých případů, společenskou spolupráci, správu úkolů, správu rozpočtu a výdajů, finanční řízení a přizpůsobitelné řídicí panely. Clarizen také nabízí podnikové zabezpečení, webináře, živá on-line a osobní školení, e-mailovou spolupráci pomocí Clarizen InterAct, správu rizik a panely Clarizen.

Integrace: Clarizen se integruje s řešeními Excel, Salesforce, Dokumenty Google, iCal Calendar, Active Directory Sync, Box, rozšířením pro Chrome, Holiday Loader, Quickbook, Mapy Google, Outlook, Lotus Notes, Testuff, Intacct, OneLogin, Box, Jira a Digital Proofing.

KeyedIn

Nástroj pro správu projektů a portfolia od společnosti KeyedIn je určen pro týmy profesionálních služeb, profesionály v oblasti transformace podniků a kanceláře pro řízení projektů, kteří se snaží zkrátit svoji reakční dobu. Zejména při řešení měnících se priorit, při snaze dodávat strategičtěji zaměřené projekty a při zlepšování plánování kapacit a řízení zdrojů.

Integrace: Webový nástroj společnosti KeyedIn se integruje s JIRA Software, Microsoft Dynamics CRM, GP a 365, Outlook, Quickbooks, Intacct, Salesforce, Sugar CRM, SAP CRM, Pivotal Tracker a Version One.

LiquidPlanner

Webová technologie LiquidPlanner, řízená zdroji, pomáhá projektovým týmům, vedoucím podniků a jednotlivým zúčastněným stranám přijmout nejistotu a lépe se přizpůsobit průběžně nastávajícímzměnám. LiquidPlanner si klade za cíl umožnit týmům pracovat chytřeji díky vylepšené efektivitě a využívat jejich inteligentní plánování, které se automaticky upravuje podle změn termínů dokončení. Zúčastněné strany získají v reálném čase přehled o pokroku, rizicích a rozpočtech ve všech projektech. LiquidPlanner nabízí integrované sledování času a pokročilé analýzy pro zjednodušení plánování projektů, provádění a zvýšení viditelnosti výkonu.

Integrace: Integrace zahrnují Disk Google, Drop Box, Box, Zapier, Hubstaff, Okta, Rippling, Trainual, Insightly, Cyfe, Visitortrack, APIANT, LeadMaster, Bitium, BugHerd a Bugsnag.

Mavenlink

Webové řešení pro projektový management Mavenlink sjednocuje základní funkce, takže organizace mohou plánovat a dodávat práci, spravovat finanční prostředky a zdroje projektu a spolupracovat se vzdálenými týmy a klienty. Mavenlink nabízí plánování zdrojů, účetnictví projektů a pokročilé funkce business intelligence, spolu s vlastními možnostmi reportování a 40 přednastavenými reporty. Projektové kanceláře mohou pomocí šablon replikovat a vizualizovat svůj úspěch pomocí různých nástrojů pro mapování časové osy. Mavenlink nabízí možnosti spolupráce, které umožňují týmům soustředit se na konkrétní prvky, jako jsou časové karty, zprávy o výdajích, úkoly, důkazy, soubory, žádosti o zdroje a změny objednávek. K dispozici je také přístup k dokumentaci, webináře, živé online a osobní školení a non stop podpora.

Integrace: Mavenlink se integruje s Intacct, Salesforce, NetSuite, Jira, QuickBooks a Google Drive; prostřednictvím svého API nabízí také vlastní integrace.

Microsoft PPM

Nástroj pro správu portfolia projektů společnosti Microsoft se zaměřuje na optimalizaci portfolia a pomáhá podnikům úspěšně hodnotit projekty pomocí standardizovaných procesů. Microsoft PPM využívá technologii Power BI Pro ke shromažďování celofiremních dat pro spolehlivou analýzu a vykazování.

Integrace: Integruje se s dlouhým seznamem nástrojů, včetně takových, jako jsou Excel, Skype pro podnikání, Procore, Dynamic 365, Sharepoint, Wrike, HeavyBid, MS Power BI, Replicon TimeBill, WorkOtter, ProjectManager.com, Premier, Easy Projects, GanttPRO, Celoxis, Wimi , Zoho Projects, RationalPlan, ITM Platform, GenieBelt, Meistserplan, Intellect, DBXtra, Projectplace, Genius Project, Project Insight, Conforce, JournyX, codeBeamer ALM, Tenrox PWM, Projector PSA, Viewpath, Eylean Board, PieMatrix, GamePlan, TALAIA Orchestra PP, OpenPPM, ONEPOINT Projects, Active Risk Manager, Tom's Planner, Triskell PPM, Talygen, STR Vision CPM, OneDesk, snagR, Alert, Roadmap, TidyEnterprise, TidyStock a TidyWork.

monday.com

Cloudový ástroj pro správu projektů na webu monday.com dodává týmům flexibilitu při zahajování projektů od nuly; případně mohou týmy využít i jednu z mnoha šablon projektů, které lze přizpůsobit tak, aby vyhovovaly pracovním postupům a dalším potřebám projektu. Tento nástroj pomáhá týmům soustředit se na cíle vysoké úrovně a zvýšit produktivitu.

Integrace: Monday.com se integruje s Google Drive, Slack, Excel, Dropbox, MailChimp, Asana, JIRA, GitHub, Shopify, Pipedrive, Zapier, Zendesk, Gmail, Kalendář Google, Findmyshift, Typeform, Time Doctor, Avaza, HoneyBook, Outlook, Integromat, Twilio Communications Cloud, Capsule, Magic Minutes, airfocus, Egnyte, LambdaTest, OpenAsset, Zoho Sprints, Cognito Forms, OpenAsset, Contractbook, VisitorTrack, Tonkean, Pastel, FastField, BugHerd, Clearlogin, Zoho Flow, 4Degrees a Shuup.

Wrike

Webový software pro správu projektů od společnosti Wrike umožňuje „vašemu týmu pracovat rychleji a chytřeji napříč vaší organizací." Tento nástroj pro spolupráci na úlohách pomáhá společnostem všech velikostí zlepšit komunikaci, transparentnost a odpovědnost za rychlejší výsledky. Wrike má vizuální dashboardy a funkce správy zdrojů a pracovního vytížení, které pomáhají zachovávat postup projektů v čas a v daném rozpočtu. Funkce zahrnují správu rozpočtu, sledování chyb, spolupráci, sdílení souborů, Ganttovy diagramy, správu problémů, sledování milníků, sledování dokončených procent úkolu, správu portfolia, plánování projektů, správu zdrojů, sledování stavu, správu úkolů a sledování času a výdajů.

Integrace: Wrike se integruje s řešeními GitHub, Jira, Google Drive, Wrike Everywhere, Dropbox, Adobe, Salesforce, Evernote, Zapier, Slack, Hubstaff, Bitium, Marketo, QuickBooks a LinkedIn.

Zajímají vás informační technologie a chcete získat nadhled?

Odebírejte náš Newsletter, který posíláme zpravidla dvakrát do měsíce a který obsahuje výběr unikátních článků nejen našich autorů, ale také ze sítě mezinárodního vydavatelství IDG.

" Přihlaste se zdarma! [Odběr můžete kdykoli zrušit]

# data[].attributes.attachment_link.title
10 nejlepších nástrojů pro řízení projektů - CIO Business World

# data[].attributes.attachment_link.description
Projektoví manažeři na nejvyšší úrovni jsou velmi žádaní a podstatné jsou jejich metody vedení, vysoká úroveň znalostí a schopností, kterými přinášejí...

# data[].attributes.body
Magnetické disky (kovové disky) jsou potaženy speciálním materiálem pro ukládání dat. Magnetické pásky (polymery), které jsou potaženy speciálním materiálem pro ukládání dat. Oba jsou využívány nejčastěji jako zvukové kazety, videokazety, počítačové pevné disky, nebo i disketové jednotky, ale i jiné.

# data[].attributes.body
Je to paměťové zařízení, které se používá převážně jako náhrada diskety. Název pochází od nahrávání disku přes sběrnici USB. Má mnoho využití (např. přenos osobních dat, bezpečnost, ukládání hudby/filmů aj.)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
USB flash paměť, někdy též USB flash disk (hovorově flashka či fleška), je paměťové zařízení, používané převážně jako náhrada diskety. Většinou má podobu klíčenky a je vybaveno pamětí typu flash, která umožňuje uchování dat i při odpojení napájení. Data se do disku nahrávají přes sběrnici USB, odtud název. Ačkoli je v názvu slovo disk, vlastní médium ve tvaru kotouče není.

Použití:

Přenos osobních dat - nejčastější způsob využití je přenos dokumentů, hudby, videa a podobně

Bezpečnostní důvody - v prostředí kde by mohlo dojít k úniku soukromých dat, lze použít flashdisk jako úložiště klíče pro rozšifrování dat

Systémová administrace - přenos nastavení softwaru, nahrávání firmware do základních desek, routerů atd.

Bootování operačního systému - některé základní desky umožňují načtení operačního systému přímo z přenosného USB zařízení. Toto řešení je také známo jako Live USB

Ukládání hudby - například připojení flashdisku do FM transmiteru zastane funkci MP3 přehrávače
Zdroj textu: Wikipedia.

Další pojmy ze slovníku

# data[].attributes.body
Schopnost číst a zapisovat 8mi centimetrové nebo častější 12ti centimetrové kotoučky. V roce 1996/7 byly první DVD. Každý disk
(CD , DVD i BLU-RAY) má svoji vlastní vlnovou délku kterou může být čten i zapisován.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Optické mechaniky,optická média DVD rekordéry a Blu_Ray rekordéry

O tomto tématu jsem popravděřečeno neviděl žádný článek a tak zkusím vlastními slovy
nějak srozumitelně napsat o co se vlastně jedná...
Optická mechanika ať už mluvíme o CD-ROM CD-R(CD-RW)vypalovačce DVDROM(
vypalovačce) či BD-ROM(BD-R)vypalovačce pořád se jedná o optické zařízení se
schopností číst a nebo zapisovat 8mi centimetrové nebo častější 12ti centimetrové
kotoučky.Historie sahá až do roku 1993 kdy byly tyto optické mechaniky pro běžné
spotřebitele vůbec dostupné
1996 / 1997 počátek DVD
1998 první CDRW vypalovačky jejich cena byla okolo deseti tisíc takže o žádné levné zboží
se rozhodně nejednalo.Asi o 5 let později se v české republice poprvé začaly objevovat
mechaniky se schopností zápisu na DVD médium.
Rok 2002 byl rovněž velmi významným rokem v tomto roce se poprvé začalo mluvit o
nástupci DVD(a to i přestože DVD bylo v té době ještě zcela nové optické médium)o BLURAY?
V čem se vlastně tyto tři typy optických disků liší?Každý disk
CD , DVD i BLU-RAY má svoji vlastní vlnovou délku kterou může být čten i zapisován
CD má vlnovou délku 780 nanometrů
DVD má vlnovou délku 650 nanometrů některá chráněná DVD navíc mohou obsahovat
oblasti čtené laserem o vlnové délce 635 nanometrů,to však není běžný případ.
BLU-RAY má lnovou délku 405 nanometrů i přestože je světlo fialové název disku zřejmě
zůstane označen pouze jako Blu-Ray
Jak je to s kapacitou optických disků?
Na CD-R se běžně vejde až 700 MB dat a 80 minut hudebního záznamu což má pro nás
obrovskou výhodu oproti předešlým starým vinylovým deskám na které se maximálně vešlo
60 minut záznamu.Některá CD-R mohou pojmout i 800 MB dat tj 90 minut.Ta však nejsou
zcela běžná ale všechny nové generace vypalovaček si s nimi bez problému poradí.
Na DVD můžeme umístit buďto 4475 MB surových dat(ať už se jedná o dokumenty,hudební
soubory v MP3,filmy v MP4/DivX)nebo celovečerní film o délce 120 minut.Důvodem proč je
na DVD médiu napsáno 120 minut je proto,že když DVD využijete k zaznamenání pořadu na
DVD rekordéru který má ještě další režimy pro záznam na DVD se ve standartním režimu dá
uložit 120 minut záznamu.Pro srovnání
XP1 hodina
SP 2 hodiny
LP 4 hodiny
EP 6 hodin
EP 8 hodin
Pokud se budeme bavit o dvouvrstvém DVD
Na dvouvrstvé DVD můžeme umístit buďto 8152 MB surových dat což je dvojnásobný
prostor na určený pro zápis dat (ať už se jedná o dokumenty,hudební soubory v MP3,filmy v
MP4/DivX)nebo celovečerní film o délce 240 minut.Důvodem proč je na DVD médiu napsáno
120 minut je proto,že když DVD využijete k zaznamenání pořadu na DVD rekordéru který
má ještě další režimy pro záznam na DVD se ve standartním režimu dá uložit 240 minut
záznamu.Pro srovnání
XP2 hodina
SP 4 hodiny
LP 8 hodiny
EP 12 hodin
EP 16 hodin
Ale zpět k vypalovačkám.Vypalovačky se v minulosti vůbec nelišily od současných
vypalovaček ale v jedné věci přecejen ano.V rychlosti čtení a zápisu.Co vlastně taková
optická čtečka/zapisovačka optických médií dokáže?
Dokáže daná média CD-ROM(lisovaný optický disk)
CD-R vypálený(jednorázový optický disk)
CD-RW(vypálený přepisovatelný optický disk)
DVD-ROM(lisovaný optický disk)
DVD(-) (+)R(vypálený jednorázový jednovrstvý optický disk)
DVD-RW(vypálený přepisovatelný optický disk
DVD+RW(vypálený přepisovatelný optický disk
DVD(-) (+)R DL(vypálený jednorázový dvouvrstvý optický disk)
BD-ROM(lisovaný optický disk)
BD-R(vypálený jednorázový jednovrstvý optický disk)
BD-R DL(vypálený jednorázový dvouvrstvý optický disk)
BD-RE(vypálený přepisovatelný optický disk
I.Současné DVD vypalovačky dokáží na CD-R zapisovat až 48x rychlostí
na DVD+-Recordable Single Layer až 16x na dvouvrstvá média až 8x rychlostí.Rychleji
Nové Blu-Ray vypalovací mechaniky zapisují na CD-R až 40x
na DVD+-R Single Layer až 16x na dvouvrstvá DVD až 6x na Blu-Ray jednovrstvý disk
dokáží zapisovat až 8x a na dvouvrstvé médium až 6x.
II.Navíc současné vypalovací mechaniky dokáží zapisovat i formou multisession což je
vícesekční dísk
Tato funkce se používá jeména v tom případě když uživatel ještě nechce svůj disk uzavřít ale
ještě chce data připalovat.Každá zaváděcí a ukončovací stopa ukousne asi 13 MB dat
(podobné je tomu tak u DVD či blu-ray)velikosti pro zaváděcí a ukončovací stopu se mohou
lišit(DVD či BLU-RAY)
!NEZAPOMEŇTE NA FAKT ŽE všechny DVD-ROM se schopností vypalovat prázná
CD-R a CD-RW,DVD VYPALOVAČKY BD-ROM SE SCHOPNOSTÍ VYPALOVAT DVD A
BLU-RAY VYPALOVAČKY)dokáží vypalovat i 8mi centimetrová média CD,DVD i
Blu-Ray.
III.Dále optické mechaniky rozlišujeme na interní(tj namontované v počítači s tím,že když
mechanika doslouží lze ji běžně vyšroubovat a vyměnit ji za novou.
Externí mechaniky jsou mechanikdy které se nemusí instalovat do počítače ale stačí vlastnit
12V adaptér a USB propojení a mechaniku můžete externě provozovat i přestože ji vůbec
nemáte v počítači uvnitř.
Závěr - budoucnost:.
Budoucnost těchto tří optických standartů vidím poměrně dobře.Vzhledem k tomu že
klasické cédéčko které bylo poprvé veřejnosti představeno již v roce 1982 v roce 2012 oslaví
již 30 let své existence!DVD oslaví 29.Listopadu 2010 15 let své existence a blu-ray 5
let.Myslím si,že tyto tři optické standarty se mají šanci udržet.A protože jsou bezesporu
velmi úspěšná tak není důvodem je rušit.
Autorem článku je:Lukáš Měřínský.
Datum zápisu:6.9.2010 v čase 22:06.
Vysvětlení pojmů
CD=Compact Disc=Kompaktní disk
DVD=Digital Versatile Disc or Digital Video Disc=Digitální víceúčevový nebo také (video)disk
BLU-RAY je nejnovější techologie přeloženo do češtiny modrý paprsek
písmeno R značí Recordable(ať už mluvíme o CD,DVD, či blu ray médiu)česky jednorázový
RW=ReWritable(ať už mluvíme o CD,DVD, či blu ray médiu) znamená přepisovatelný
Double Layer(ať už mluvíme o DVD, či blu ray médiu) znamená dvě vrstvy dvojnásobná
kapacita média logicky umožňuje uložit dvojnásobné množství dat.
MULTI-SESSION znamená čeky vícero sekční dísk
Tato funkce se používá jeména v tom případě když uživatel ještě nechce svůj disk uzavřít ale
ještě chce data připalovat.Každá zaváděcí a ukončovací stopa ukousne asi 13 MB dat
(podobné je tomu tak u DVD či blu-ray)velikosti pro zaváděcí a ukončovací stopu se mohou
lišit(DVD či BLU-RAY)
CD-R kompaktní disk jednorázový 12 centimetrový kotouček umožňuje multimediální datový
zápis.
CD-RW disk umožňuje vícenásobný zápis.
DVD-R(digitální víceúčelový jednorázový disk)
DVD-R DL( digitální víceúčelový jednorázový disk dvouvrstvý)
DVD-RW( digitální víceúčelový přepisovatelný disk)
DVD+R(digitální víceúčelový jednorázový disk)
DVD+R DL( digitální víceúčelový jednorázový disk dvouvrstvý)
DVD+RW( digitální víceúčelový přepisovatelný disk)
BD-R(modrý disk jednovrstvý jednorázový
BD-R DL(modrý disk jednorázový dvouvrstvý)
BD-RE( modrý disk přepisovatelný)

# data[].attributes.attachment_link.title
INFORMAČNÍ TECHNOLOGIE WEBOVÉ STRÁNKY LUKÁŠE MĚŘÍNSKÉHO

# data[].attributes.attachment_link.description
Stránky zabývající se informační technologií,vypalovacími mechaniky,softwary,audio a video formáty a dalšími velmi zajímavými a poučnými informacemi

# data[].attributes.body
SSD nemá žádné pohybové části, tz. je odolnější než HDD. U HDD většinou platí, že jsou levnější. SSD nabízí rychlejší přístup k datům a zrychlují aplikace a načítání systému.

# data[].attributes.attachment_link.title
SSD vs. HDD: Hraní, rychlost a přenos dat | Western Digital

# data[].attributes.attachment_link.description
Nakupte si ty nejlepší SSD disky nebo pevné disky v obchodě Western Digital ještě dnes. Porovnejte jejich rychlosti, úložné kapacity a odolnost a získejte RYCHLOU dopravu ZDARMA.

# data[].attributes.body
Je to nutná část počítače, bez kterého to nepůjde. Velikost je 2.5 nebo 3.5 palců. To je důležité, protože první přijímá energii přímo z zařízení (PC), a druhá potřebuje připojení k jiným zdrojům napájení

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Chceš vědět co je externí pevný disk? V tomto článku podrobně vysvětlíme jeho zajímavou strukturu a důležitou funkci, seznamte se s ní! Vynikající zařízení, které se používá k ukládání dat, velmi praktické a funkční. To lze přepravovat všude.

Externí pevný disk

Co je to externí pevný disk? Jak všichni víme, pevný disk je jednou ze základních součástí normální práce počítače. Bez tohoto zařízení nebudeme moci spouštět operační systémy nebo programy ani ukládat naše uživatelská data. Tento typ disku je obvykle interní, to znamená, že je umístěn uvnitř skříně počítače. Jak se však potřeby uživatelů v průběhu času mění, jsou stále více přenosné.

Na trh byly uvedeny velké úložné jednotky a není nutné je lepit na počítač, abychom mohli využít jejich kapacitu. Říká se jim externí pevné disky. Ty také umožňují jeho přenos a sdílení na jiném počítači.

Velikost a externí napájení: Velikost externího pevného disku může být 2.5 nebo 3.5 palce. To je důležité, protože první přijímá energii přímo ze zařízení (počítačů, tabletů atd.), Která jsou k němu připojena. Zatímco 3.5 potřebuje připojení k jiným zdrojům napájení.

Některé pevné disky mohou používat kabel ve tvaru Y. Ty jsou k počítači připojeny 2 kabely USB, aby zachytil správný výkon a správnou funkci.

Ostatní 3.5palcové pevné disky je třeba neustále připojovat ke zdroji napájení externím napájecím kabelem, protože ke svému provozu vyžadují více energie, a proto je jejich použití omezeno na stolní počítače. Jsou mnohem těžší než 2.5palcové, nelze je pohodlně přenášet. Jsou však také levnější.

V současné době jsou na trhu dva modely pevných disků, magnetické a pevné:

Magnetické pevné disky:

Tato zařízení ukládají informace ve vysokorychlostních rotujících magnetických oblastech na magnetické disky pro ukládání dat. Existuje záhlaví zodpovědné za čtení a záznam informací, jako by to byl gramofon. V současné době je tento způsob skladování dnes nejpoužívanější, jsou to tyto:

Čím vyšší je rychlost otáčení disku (RPM), tím rychleji můžete načítat nebo ukládat informace.

Měly by být pravidelně defragmentovány (uspořádejte informace na disku, abyste co nejvíce využili místo).

Disky a hlavy jsou citlivé na náraz, takže pokud do těchto typů disků narazíte silou, mohou se poškodit.

Jsou mnohem levnější než disky SSD, takže mohou také poskytnout větší kapacitu úložiště.

Polovodičové disky:

Stále jsou v menšině, ale jak ceny klesají, jsou stále populárnější. K ukládání dat do polovodičových tranzistorů používají flash paměť. Tento typ paměti je energeticky nezávislý, takže ji můžete i nadále používat, i když ji přestanete zapínat.

Uvnitř disku SSD nejsou žádné pohyblivé části a jeho rychlost je mnohem vyšší než u magnetického disku.

Jsou také odolnější vůči nárazům, protože uvnitř neukládají magnetické disky ani hlavy.

Ke svému fungování nevyžadují tolik energie, takže nepotřebují další energii související s energií přijímanou připojeným zařízením.

Jsou mnohem méně hlučné a nevyžadují pravidelnou defragmentaci.

Jsou však mnohem dražší než magnetické pevné disky a poskytují nízkokapacitní úložnou kapacitu, takže nejsou vhodná zařízení pro ukládání mnoha informací o multimediálním obsahu.

U magnetických pevných disků je rychlost zápisu nebo čtení dat velmi závislá na rychlosti otáčení disku, která je obecně 5400 až 10,000 XNUMX otáček za minutu (RPM).

Rozhraní a připojení:

Obvykle se k zařízení připojují pomocí USB nebo externího připojení SATA (eSATA). Obvykle mají připojení USB, protože dnes je to nejběžněji přijímaný standard pro většinu počítačů, tabletů a mobilních telefonů.

Úložný prostor externích pevných disků v současné době dosahuje několik terabajtů paměti. V ideálním případě byste měli určit požadavky na použití, abyste dosáhli požadované kapacity a získali více, protože to přispívá ke správné činnosti pevného disku a organizaci informací.

Existují značky pevných disků, které mají nepochybně lepší vztah z hlediska ceny a kvality, jako jsou: Western Digital, Seagate a Toshiba.

Chcete -li se dozvědět více o našich článcích, navštivte následující odkaz: Paměť ROM

# data[].attributes.attachment_link.title
Co je to externí pevný disk? Všechny detaily! - LifeBytes

# data[].attributes.attachment_link.description
Chcete vědět, co je to externí pevný disk? V tomto článku vám podrobně vysvětlíme jeho zajímavou strukturu a důležitou funkci, seznamte se s ním! A

# data[].attributes.body
Cílem návrhu XML klade důraz na jednoduchost a i použitelnost. Design je kladen hlavně na Dokumenty, ale také reprezentuje libovolnou datovou strukturu např. na internetu. Více než 100 dokumentů podporují XML (např. RSS, Atom, Office Open XML atd).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Extensible Markup Language ( XML) is a markup language and file format for storing, transmitting, and reconstructing arbitrary data. It defines a set of rules for encoding documents in a format that is both human-readable and machine-readable. The World Wide Web Consortium's XML 1.0 Specification of 1998 and several other related specifications-all of them free open standards -define XML.

The design goals of XML emphasize simplicity, generality, and usability across the Internet. It is a textual data format with strong support via Unicode for different human languages. Although the design of XML focuses on documents, the language is widely used for the representation of arbitrary data structures such as those used in web services.

Several schema systems exist to aid in the definition of XML-based languages, while programmers have developed many application programming interfaces (APIs) to aid the processing of XML data.

The main purpose of XML is the serialization, i.e. storing, transmitting, and reconstructing arbitrary data. For two disparate systems to exchange information, they need to agree upon a file format. XML standardizes this process. It is therefore analogous to a lingua franca for representing information.

As a markup language, XML labels, categorizes, and structurally organizes information. XML tags represent the data structure and contain metadata. What's within the tags is data, encoded in the way the XML standard specifies. An additional XML schema (XSD) defines the necessary metadata for interpreting and validating XML. (This is also referred to as the canonical schema.) An XML document that adheres to basic XML rules is "well-formed"; one that adheres to its schema is "valid."

IETF RFC 7303 (which supersedes the older RFC 3023), provides rules for the construction of media types for use in XML message. It defines three media types: application/xml ( text/xml is an alias), application/xml-external-parsed-entity ( text/xml-external-parsed-entity is an alias) and application/xml-dtd. They are used for transmitting raw XML files without exposing their internal semantics. RFC 7303 further recommends that XML-based languages be given media types ending in +xml, for example, image/svg+xml for SVG.

Further guidelines for the use of XML in a networked context appear in RFC 3470, also known as IETF BCP 70, a document covering many aspects of designing and deploying an XML-based language.

XML has come into common use for the interchange of data over the Internet. Hundreds of document formats using XML syntax have been developed, including RSS, Atom, Office Open XML, OpenDocument, SVG, COLLADA, and XHTML. XML also provides the base language for communication protocols such as SOAP and XMPP. It is the message exchange format for the Asynchronous JavaScript and XML (AJAX) programming technique.

Many industry data standards, such as Health Level 7, OpenTravel Alliance, FpML, MISMO, and National Information Exchange Model are based on XML and the rich features of the XML schema specification. In publishing, Darwin Information Typing Architecture is an XML industry data standard. XML is used extensively to underpin various publishing formats.

The material in this section is based on the XML Specification. This is not an exhaustive list of all the constructs that appear in XML; it provides an introduction to the key constructs most often encountered in day-to-day use.

An XML document is a string of characters. Every legal Unicode character (except Null) may appear in an (1.1) XML document (while some are discouraged).

The processor analyzes the markup and passes structured information to an application. The specification places requirements on what an XML processor must do and not do, but the application is outside its scope. The processor (as the specification calls it) is often referred to colloquially as an XML parser.

The characters making up an XML document are divided into markup and content, which may be distinguished by the application of simple syntactic rules. Generally, strings that constitute markup either begin with the character < and end with a >, or they begin with the character & and end with a ;. Strings of characters that are not markup are content. However, in a CDATA section, the delimiters <![CDATA[ and ]]> are classified as markup, while the text between them is classified as content. In addition, whitespace before and after the outermost element is classified as markup.

An element is a logical document component that either begins with a start-tag and ends with a matching end-tag or consists only of an empty-element tag. The characters between the start-tag and end-tag, if any, are the element's content, and may contain markup, including other elements, which are called child elements. An example is <greeting>Hello, world!</greeting>. Another is <line-break />.

An attribute is a markup construct consisting of a name-value pair that exists within a start-tag or empty-element tag. An example is <img src="madonna.jpg" alt="Madonna" />, where the names of the attributes are "src" and "alt", and their values are "madonna.jpg" and "Madonna" respectively. Another example is <step number="3">Connect A to B.</step>, where the name of the attribute is "number" and its value is "3". An XML attribute can only have a single value and each attribute can appear at most once on each element. In the common situation where a list of multiple values is desired, this must be done by encoding the list into a well-formed XML attribute with some format beyond what XML defines itself. Usually this is either a comma or semi-colon delimited list or, if the individual values are known not to contain spaces, a space-delimited list can be used. <div class="inner greeting-box">Welcome!</div>, where the attribute "class" has both the value "inner greeting-box" and also indicates the two CSS class names "inner" and "greeting-box".

XML documents may begin with an XML declaration that describes some information about themselves. An example is <?xml version="1.0" encoding="UTF-8"?>.

XML documents consist entirely of characters from the Unicode repertoire. Except for a small number of specifically excluded control characters, any character defined by Unicode may appear within the content of an XML document.

XML includes facilities for identifying the encoding of the Unicode characters that make up the document, and for expressing characters that, for one reason or another, cannot be used directly.

Unicode code points in the following ranges are valid in XML 1.0 documents:

U+0009 (Horizontal Tab), U+000A (Line Feed), U+000D (Carriage Return): these are the only C0 controls accepted in XML 1.0;

U+0020-U+D7FF, U+E000-U+FFFD: this excludes some noncharacters in the BMP (all surrogates, U+FFFE and U+FFFF are forbidden);

U+10000-U+10FFFF: this includes all code points in supplementary planes, including noncharacters.

XML 1.1 extends the set of allowed characters to include all the above, plus the remaining characters in the range U+0001-U+001F. At the same time, however, it restricts the use of C0 and C1 control characters other than U+0009 (Horizontal Tab), U+000A (Line Feed), U+000D (Carriage Return), and U+0085 (Next Line) by requiring them to be written in escaped form (for example U+0001 must be written as &#x01; or its equivalent). In the case of C1 characters, this restriction is a backwards incompatibility; it was introduced to allow common encoding errors to be detected.

The code point U+0000 (Null) is the only character that is not permitted in any XML 1.1 document.

The Unicode character set can be encoded into bytes for storage or transmission in a variety of different ways, called "encodings". Unicode itself defines encodings that cover the entire repertoire; well-known ones include UTF-8 (which the XML standard recommends using, without a BOM) and UTF-16. There are many other text encodings that predate Unicode, such as ASCII and various ISO/IEC 8859; their character repertoires are in every case subsets of the Unicode character set.

XML allows the use of any of the Unicode-defined encodings and any other encodings whose characters also appear in Unicode. XML also provides a mechanism whereby an XML processor can reliably, without any prior knowledge, determine which encoding is being used. Encodings other than UTF-8 and UTF-16 are not necessarily recognized by every XML parser (and in some cases not even UTF-16, even though the standard mandates it to also be recognized).

XML provides escape facilities for including characters that are problematic to include directly. For example:

The characters "<" and "&" are key syntax markers and may never appear in content outside a CDATA section. It is allowed, but not recommended, to use "<" in XML entity values.

Some character encodings support only a subset of Unicode. For example, it is legal to encode an XML document in ASCII, but ASCII lacks code points for Unicode characters such as "é".

It might not be possible to type the character on the author's machine.

Some characters have glyphs that cannot be visually distinguished from other characters, such as the nonbreaking space (&#xa0;) " " and the space (&#x20;) " ", and the Cyrillic capital letter A (&#x410;) "А" and the Latin capital letter A (&#x41;) "A".

There are five predefined entities:

All permitted Unicode characters may be represented with a numeric character reference. Consider the Chinese character "中", whose numeric code in Unicode is hexadecimal 4E2D, or decimal 20,013. A user whose keyboard offers no method for entering this character could still insert it in an XML document encoded either as &#20013; or &#x4e2d;. Similarly, the string "I <3 Jörg" could be encoded for inclusion in an XML document as I &lt;3 J&#xF6;rg.

&#0; is not permitted because the null character is one of the control characters excluded from XML, even when using a numeric character reference. An alternative encoding mechanism such as Base64 is needed to represent such characters.

Comments may appear anywhere in a document outside other markup. Comments cannot appear before the XML declaration. Comments begin with <!-- and end with -->. For compatibility with SGML, the string "--" (double-hyphen) is not allowed inside comments; this means comments cannot be nested. The ampersand has no special significance within comments, so entity and character references are not recognized as such, and there is no way to represent characters outside the character set of the document encoding.

An example of a valid comment: <!--no need to escape <code> & such in comments-->

XML 1.0 (Fifth Edition) and XML 1.1 support the direct use of almost any Unicode character in element names, attributes, comments, character data, and processing instructions (other than the ones that have special symbolic meaning in XML itself, such as the less-than sign, "<"). The following is a well-formed XML document including Chinese, Armenian and Cyrillic characters:

The XML specification defines an XML document as a well-formed text, meaning that it satisfies a list of syntax rules provided in the specification. Some key points in the fairly lengthy list include:

The document contains only properly encoded legal Unicode characters.

None of the special syntax characters such as < and & appear except when performing their markup-delineation roles.

The start-tag, end-tag, and empty-element tag that delimit elements are correctly nested, with none missing and none overlapping.

Tag names are case-sensitive; the start-tag and end-tag must match exactly.

Tag names cannot contain any of the characters !"#$%&'()*+,/;<=>?@[\]^`{|}~, nor a space character, and cannot begin with "-", ".", or a numeric digit.

A single root element contains all the other elements.

The definition of an XML document excludes texts that contain violations of well-formedness rules; they are simply not XML. An XML processor that encounters such a violation is required to report such errors and to cease normal processing. This policy, occasionally referred to as " draconian error handling", stands in notable contrast to the behavior of programs that process HTML, which are designed to produce a reasonable result even in the presence of severe markup errors. XML's policy in this area has been criticized as a violation of Postel's law ("Be conservative in what you send; be liberal in what you accept").

The XML specification defines a valid XML document as a well-formed XML document which also conforms to the rules of a Document Type Definition (DTD).

In addition to being well formed, an XML document may be valid. This means that it contains a reference to a Document Type Definition (DTD), and that its elements and attributes are declared in that DTD and follow the grammatical rules for them that the DTD specifies.

XML processors are classified as validating or non-validating depending on whether or not they check XML documents for validity. A processor that discovers a validity error must be able to report it, but may continue normal processing.

A DTD is an example of a or grammar. Since the initial publication of XML 1.0, there has been substantial work in the area of schema languages for XML. Such schema languages typically constrain the set of elements that may be used in a document, which attributes may be applied to them, the order in which they may appear, and the allowable parent/child relationships.

The oldest schema language for XML is the document type definition (DTD), inherited from SGML.

DTDs have the following benefits:

DTD support is ubiquitous due to its inclusion in the XML 1.0 standard.

DTDs are terse compared to element-based schema languages and consequently present more information in a single screen.

DTDs allow the declaration of standard public entity sets for publishing characters.

DTDs define a document type rather than the types used by a namespace, thus grouping all constraints for a document in a single collection.

DTDs have the following limitations:

They have no explicit support for newer features of XML, most importantly namespaces.

They lack expressiveness. XML DTDs are simpler than SGML DTDs and there are certain structures that cannot be expressed with regular grammars. DTDs only support rudimentary datatypes.

They lack readability. DTD designers typically make heavy use of parameter entities (which behave essentially as textual macros), which make it easier to define complex grammars, but at the expense of clarity.

They use a syntax based on regular expression syntax, inherited from SGML, to describe the schema. Typical XML APIs such as SAX do not attempt to offer applications a structured representation of the syntax, so it is less accessible to programmers than an element-based syntax may be.

Two peculiar features that distinguish DTDs from other schema types are the syntactic support for embedding a DTD within XML documents and for defining entities, which are arbitrary fragments of text or markup that the XML processor inserts in the DTD itself and in the XML document wherever they are referenced, like character escapes.

DTD technology is still used in many applications because of its ubiquity.

A newer schema language, described by the W3C as the successor of DTDs, is XML Schema, often referred to by the initialism for XML Schema instances, XSD (XML Schema Definition). XSDs are far more powerful than DTDs in describing XML languages. They use a rich datatyping system and allow for more detailed constraints on an XML document's logical structure. XSDs also use an XML-based format, which makes it possible to use ordinary XML tools to help process them.

xs:schema element that defines a schema:

RELAX NG (Regular Language for XML Next Generation) was initially specified by OASIS and is now a standard (Part 2: Regular-grammar-based validation of ISO/IEC 19757 - DSDL). RELAX NG schemas may be written in either an XML based syntax or a more compact non-XML syntax; the two syntaxes are isomorphic and James Clark's conversion tool- Trang-can convert between them without loss of information. RELAX NG has a simpler definition and validation framework than XML Schema, making it easier to use and implement. It also has the ability to use datatype framework plug-ins; a RELAX NG schema author, for example, can require values in an XML document to conform to definitions in XML Schema Datatypes.

Schematron is a language for making assertions about the presence or absence of patterns in an XML document. It typically uses XPath expressions. Schematron is now a standard (Part 3: Rule-based validation of ISO/IEC 19757 - DSDL).

DSDL (Document Schema Definition Languages) is a multi-part ISO/IEC standard (ISO/IEC 19757) that brings together a comprehensive set of small schema languages, each targeted at specific problems. DSDL includes RELAX NG full and compact syntax, Schematron assertion language, and languages for defining datatypes, character repertoire constraints, renaming and entity expansion, and namespace-based routing of document fragments to different validators. DSDL schema languages do not have the vendor support of XML Schemas yet, and are to some extent a grassroots reaction of industrial publishers to the lack of utility of XML Schemas for publishing.

Some schema languages not only describe the structure of a particular XML format but also offer limited facilities to influence processing of individual XML files that conform to this format. DTDs and XSDs both have this ability; they can for instance provide the infoset augmentation facility and attribute defaults. RELAX NG and Schematron intentionally do not provide these.

A cluster of specifications closely related to XML have been developed, starting soon after the initial publication of XML 1.0. It is frequently the case that the term "XML" is used to refer to XML together with one or more of these other technologies that have come to be seen as part of the XML core.

XML namespaces enable the same document to contain XML elements and attributes taken from different vocabularies, without any naming collisions occurring. Although XML Namespaces are not part of the XML specification itself, virtually all XML software also supports XML Namespaces.

XML Base defines the xml:base attribute, which may be used to set the base for resolution of relative URI references within the scope of a single XML element.

XML Information Set or XML Infoset is an abstract data model for XML documents in terms of information items. The infoset is commonly used in the specifications of XML languages, for convenience in describing constraints on the XML constructs those languages allow.

XSL (Extensible Stylesheet Language) is a family of languages used to transform and render XML documents, split into three parts:

XSLT (XSL Transformations), an XML language for transforming XML documents into other XML documents or other formats such as HTML, plain text, or XSL-FO. XSLT is very tightly coupled with XPath, which it uses to address components of the input XML document, mainly elements and attributes.

XSL-FO (XSL Formatting Objects), an XML language for rendering XML documents, often used to generate PDFs.

XPath (XML Path Language), a non-XML language for addressing the components (elements, attributes, and so on) of an XML document. XPath is widely used in other core-XML specifications and in programming libraries for accessing XML-encoded data.

XQuery (XML Query) is an XML query language strongly rooted in XPath and XML Schema. It provides methods to access, manipulate and return XML, and is mainly conceived as a query language for XML databases.

XML Signature defines syntax and processing rules for creating digital signatures on XML content.

XML Encryption defines syntax and processing rules for encrypting XML content.

XML model (Part 11: Schema Association of ISO/IEC 19757 - DSDL) defines a means of associating any xml document with any of the schema types mentioned above.

Some other specifications conceived as part of the "XML Core" have failed to find wide adoption, including XInclude, XLink, and XPointer.

The design goals of XML include, "It shall be easy to write programs which process XML documents." Despite this, the XML specification contains almost no information about how programmers might go about doing such processing. The XML Infoset specification provides a vocabulary to refer to the constructs within an XML document, but does not provide any guidance on how to access this information. A variety of APIs for accessing XML have been developed and used, and some have been standardized.

Existing APIs for XML processing tend to fall into these categories:

Stream-oriented APIs accessible from a programming language, for example SAX and StAX.

Tree-traversal APIs accessible from a programming language, for example DOM.

XML data binding, which provides an automated translation between an XML document and programming-language objects.

Declarative transformation languages such as XSLT and XQuery.

Syntax extensions to general-purpose programming languages, for example LINQ and Scala.

Stream-oriented facilities require less memory and, for certain tasks based on a linear traversal of an XML document, are faster and simpler than other alternatives. Tree-traversal and data-binding APIs typically require the use of much more memory, but are often found more convenient for use by programmers; some include declarative retrieval of document components via the use of XPath expressions.

XSLT is designed for declarative description of XML document transformations, and has been widely implemented both in server-side packages and Web browsers. XQuery overlaps XSLT in its functionality, but is designed more for searching of large XML databases.

Simple API for XML (SAX) is a lexical, event-driven API in which a document is read serially and its contents are reported as callbacks to various methods on a handler object of the user's design. SAX is fast and efficient to implement, but difficult to use for extracting information at random from the XML, since it tends to burden the application author with keeping track of what part of the document is being processed. It is better suited to situations in which certain types of information are always handled the same way, no matter where they occur in the document.

Pull parsing treats the document as a series of items read in sequence using the iterator design pattern. This allows for writing of recursive descent parsers in which the structure of the code performing the parsing mirrors the structure of the XML being parsed, and intermediate parsed results can be used and accessed as local variables within the functions performing the parsing, or passed down (as function parameters) into lower-level functions, or returned (as function return values) to higher-level functions. Examples of pull parsers include Data::Edit::Xml in Perl, StAX in the Java programming language, XMLPullParser in Smalltalk, XMLReader in PHP, ElementTree.iterparse in Python, System.Xml.XmlReader in the .NET Framework, and the DOM traversal API (NodeIterator and TreeWalker).

A pull parser creates an iterator that sequentially visits the various elements, attributes, and data in an XML document. Code that uses this iterator can test the current item (to tell, for example, whether it is a start-tag or end-tag, or text), and inspect its attributes (local name, namespace, values of XML attributes, value of text, etc.), and can also move the iterator to the next item. The code can thus extract information from the document as it traverses it. The recursive-descent approach tends to lend itself to keeping data as typed local variables in the code doing the parsing, while SAX, for instance, typically requires a parser to manually maintain intermediate data within a stack of elements that are parent elements of the element being parsed. Pull-parsing code can be more straightforward to understand and maintain than SAX parsing code.

Document Object Model (DOM) is an API that allows for navigation of the entire document as if it were a tree of node objects representing the document's contents. A DOM document can be created by a parser, or can be generated manually by users (with limitations). Data types in DOM nodes are abstract; implementations provide their own programming language-specific bindings. DOM implementations tend to be memory intensive, as they generally require the entire document to be loaded into memory and constructed as a tree of objects before access is allowed.

XML data binding is a powerful technique for simplifying the development of applications that need to work with XML documents. This technique involves mapping the XML document to a hierarchy of strongly typed objects, rather than using the generic objects created by a DOM parser. The resulting code is often easier to read and maintain, and it can help to identify problems at compile time rather than run-time. XML data binding is particularly well-suited for applications where the document structure is known and fixed at the time the application is written. By creating a strongly typed representation of the XML data, developers can take advantage of modern integrated development environments (IDEs) that provide features like auto-complete, code refactoring, and code highlighting. This can make it easier to write correct and efficient code, and reduce the risk of errors and bugs. Overall, XML data binding is a powerful technique for building robust and maintainable applications that work with XML data. Example data binding systems include the Java Architecture for XML Binding (JAXB), XML Serialization in .NET Framework. and XML serialization in gSOAP.

XML has appeared as a first-class data type in other languages. The ECMAScript for XML (E4X) extension to the ECMAScript/JavaScript language explicitly defines two specific objects (XML and XMLList) for JavaScript, which support XML document nodes and XML node lists as distinct objects and use a dot-notation specifying parent-child relationships. E4X is supported by the Mozilla 2.5+ browsers (though now deprecated) and Adobe Actionscript, but has not been adopted more universally. Similar notations are used in Microsoft's LINQ implementation for Microsoft .NET 3.5 and above, and in Scala (which uses the Java VM). The open-source xmlsh application, which provides a Linux-like shell with special features for XML manipulation, similarly treats XML as a data type, using the <[ ]> notation. The Resource Description Framework defines a data type rdf:XMLLiteral to hold wrapped, canonical XML. Facebook has produced extensions to the PHP and JavaScript languages that add XML to the core syntax in a similar fashion to E4X, namely XHP and JSX respectively.

XML is an application profile of SGML (ISO 8879).

The versatility of SGML for dynamic information display was understood by early digital media publishers in the late 1980s prior to the rise of the Internet. By the mid-1990s some practitioners of SGML had gained experience with the then-new World Wide Web, and believed that SGML offered solutions to some of the problems the Web was likely to face as it grew. Dan Connolly added SGML to the list of W3C's activities when he joined the staff in 1995; work began in mid-1996 when Sun Microsystems engineer Jon Bosak developed a charter and recruited collaborators. Bosak was well connected in the small community of people who had experience both in SGML and the Web.

XML was compiled by a working group of eleven members, supported by a (roughly) 150-member Interest Group. Technical debate took place on the Interest Group mailing list and issues were resolved by consensus or, when that failed, majority vote of the Working Group. A record of design decisions and their rationales was compiled by Michael Sperberg-McQueen on December 4, 1997. James Clark served as Technical Lead of the Working Group, notably contributing the empty-element <empty /> syntax and the name "XML". Other names that had been put forward for consideration included "MAGMA" (Minimal Architecture for Generalized Markup Applications), "SLIM" (Structured Language for Internet Markup) and "MGML" (Minimal Generalized Markup Language). The co-editors of the specification were originally Tim Bray and Michael Sperberg-McQueen. Halfway through the project Bray accepted a consulting engagement with Netscape, provoking vociferous protests from Microsoft. Bray was temporarily asked to resign the editorship. This led to intense dispute in the Working Group, eventually solved by the appointment of Microsoft's Jean Paoli as a third co-editor.

The XML Working Group communicated primarily through email and weekly teleconferences. The major design decisions were reached in a short burst of intense work between August and November 1996, when the first Working Draft of an XML specification was published. Further design work continued through 1997, and XML 1.0 became a W3C Recommendation on February 10, 1998.

XML is a profile of an ISO standard SGML, and most of XML comes from SGML unchanged. From SGML comes the separation of logical and physical structures (elements and entities), the availability of grammar-based validation (DTDs), the separation of data and metadata (elements and attributes), mixed content, the separation of processing from representation ( processing instructions), and the default angle-bracket syntax. The SGML declaration was removed; thus XML has a fixed delimiter set and adopts Unicode as the document character set.

Other sources of technology for XML were the TEI (Text Encoding Initiative), which defined a profile of SGML for use as a "transfer syntax" and HTML. The ERCS(Extended Reference Concrete Syntax) project of the SPREAD (Standardization Project Regarding East Asian Documents) project of the ISO-related China/Japan/Korea Document Processing expert group was the basis of XML 1.0's naming rules; SPREAD also introduced hexadecimal numeric character references and the concept of references to make available all Unicode characters. To support ERCS, XML and HTML better, the SGML standard IS 8879 was revised in 1996 and 1998 with WebSGML Adaptations.

Ideas that developed during discussion that are novel in XML included the algorithm for encoding detection and the encoding header, the processing instruction target, the xml:space attribute, and the new close delimiter for empty-element tags. The notion of well-formedness as opposed to validity (which enables parsing without a schema) was first formalized in XML, although it had been implemented successfully in the Electronic Book Technology "Dynatext" software; the software from the University of Waterloo New Oxford English Dictionary Project; the RISP LISP SGML text processor at Uniscope, Tokyo; the US Army Missile Command IADS hypertext system; Mentor Graphics Context; Interleaf and Xerox Publishing System.

The first (XML 1.0) was initially defined in 1998. It has undergone minor revisions since then, without being given a new version number, and is currently in its fifth edition, as published on November 26, 2008. It is widely implemented and still recommended for general use.

The second (XML 1.1) was initially published on February 4, 2004, the same day as XML 1.0 Third Edition, and is currently in its second edition, as published on August 16, 2006. It contains features (some contentious) that are intended to make XML easier to use in certain cases. The main changes are to enable the use of line-ending characters used on EBCDIC platforms, and the use of scripts and characters absent from Unicode 3.2. XML 1.1 is not very widely implemented and is recommended for use only by those who need its particular features.

Prior to its fifth edition release, XML 1.0 differed from XML 1.1 in having stricter requirements for characters available for use in element and attribute names and unique identifiers: in the first four editions of XML 1.0 the characters were exclusively enumerated using a specific version of the Unicode standard (Unicode 2.0 to Unicode 3.2.) The fifth edition substitutes the mechanism of XML 1.1, which is more future-proof but reduces redundancy. The approach taken in the fifth edition of XML 1.0 and in all editions of XML 1.1 is that only certain characters are forbidden in names, and everything else is allowed to accommodate suitable name characters in future Unicode versions. In the fifth edition, XML names may contain characters in the Balinese, Cham, or Phoenician scripts among many others added to Unicode since Unicode 3.2.

Almost any Unicode code point can be used in the character data and attribute values of an XML 1.0/1.1 document, even if the character corresponding to the code point is not defined in the current version of Unicode. In character data and attribute values, XML 1.1 allows the use of more control characters than XML 1.0, but, for "robustness", most of the control characters introduced in XML 1.1 must be expressed as numeric character references (and #x7F through #x9F, which had been allowed in XML 1.0, are in XML 1.1 even required to be expressed as numeric character references). Among the supported control characters in XML 1.1 are two line break codes that must be treated as whitespace characters, which are the only control codes that can be written directly.

There has been discussion of an XML 2.0, although no organization has announced plans for work on such a project. XML-SW (SW for skunkworks), which one of the original developers of XML has written, contains some proposals for what an XML 2.0 might look like, including elimination of DTDs from syntax, as well as integration of XML namespaces, XML Base and XML Information Set into the base standard.

In 2012, James Clark (technical lead of the XML Working Group) and John Cowan (editor of the XML 1.1 specification) formed the MicroXML Community Group within the W3C and published a specification for a significantly reduced subset of XML.

The World Wide Web Consortium also has an XML Binary Characterization Working Group doing preliminary research into use cases and properties for a binary encoding of XML Information Set. The working group is not chartered to produce any official standards. Since XML is by definition text-based, ITU-T and ISO are using the name Fast Infoset for their own binary format (ITU-T Rec. X.891 and ISO/IEC 24824-1) to avoid confusion.

XML and its extensions have regularly been criticized for verbosity, complexity and redundancy.

Mapping the basic tree model of XML to type systems of programming languages or databases can be difficult, especially when XML is used for exchanging highly structured data between applications, which was not its primary design goal. However, XML data binding systems allow applications to access XML data directly from objects representing a data structure of the data in the programming language used, which ensures type safety, rather than using the DOM or SAX to retrieve data from a direct representation of the XML itself. This is accomplished by automatically creating a mapping between elements of the XML schema XSD of the document and members of a class to be represented in memory.

Other criticisms attempt to refute the claim that XML is a self-describing language (though the XML specification itself makes no such claim).

JSON, YAML, and S-Expressions are frequently proposed as simpler alternatives (see Comparison of data-serialization formats) that focus on representing highly structured data rather than documents, which may contain both highly structured and relatively unstructured content. However, W3C standardized XML schema specifications offer a broader range of structured XSD data types compared to simpler serialization formats and offer modularity and reuse through XML namespaces.

# data[].attributes.headline
XLTX (Excel Open XML Spreadsheet Template)

# data[].attributes.subject
XLTX (Excel Open XML Spreadsheet Template)

# data[].attributes.body
Jeden z formátů (Microsoft Excel) na ukládání tabulkových sešitů. Je to upgrade formátu XLSX, ale založený na XML. Tyto softwarové programy dokážou otevřít XLTX: Microsoft Excel, OpenOffice Calc, LibreOffice Calc, Google Sheets a Apple Numbers.

# data[].attributes.attachment_link.title
Informace o souboru XLTX - Co je formát souboru XLTX?

# data[].attributes.attachment_link.description
Pochopte formát souboru XLTX s podrobnými informacemi o souboru XLTX spolu se souvisejícím softwarem a strukturou souborů XLTX atd.

# data[].attributes.body
UTF-8 je soubor kódování pro CSV. Jednotlivé řádky tabulky jsou oddělené pomocí CRLF (znaky s UTF-8kódy, např. U+000D U+000A). Tyto údaje jsou v řádku tabulky a jsou zapsány jako řetězce, které jsou oddělené čárkou

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Formát CSV (Comma Separated Values IETF RFC4180, česky čárkou oddělené údaje) je jednoduchý a standardizovaný textový formát pro reprezentaci tabulkových dat.

Tabulková data jsou v CSV reprezentována pomocí následujících jednoduchých pravidel:

1. Soubor CSV má kódování UTF-8 (ve variantě bez BOM)

2. Jednotlivé řádky tabulky jsou zapsány jako řádky textového souboru oddělené pomocí CRLF (znaky s UTF-8 kódy U+000D U+000A)

3. Údaje v řádku tabulky jsou zapsány jako řetězce oddělené čárkou (znak , s UTF-8 kódem U+002C)

4. Pokud údaj sám obsahuje čárku ,, nový řádek CRLF či uvozovku ", musí být uzavřen v uvozovkách (znak " s UTF-8 kódem U+0022)

5. Uvozovku v hodnotě je třeba zdvojit, tj. místo " bude zapsána jako ""

Příklad tabulkových dat v CSV:

Poskytovatel,PočetDatovýchSad,PočetDistribucí
Český úřad zeměměřický a katastrální,129213,348446
Český statistický úřad,511,513
HLAVNÍ MĚSTO PRAHA,215,1294

# data[].attributes.attachment_link.description
Formát CSV Formát CSV (Comma Separated Values IETF RFC4180, česky čárkou oddělené údaje) je jednoduchý a standardizovaný textový formát pro reprezentaci tabulkových dat. Tabulková data jsou v CSV reprezentována pomocí následujících jednoduchých pravidel:

# data[].attributes.body
Excel pracuje primárně s dvěmi typy XML: XML datové soubory (xml.) a Soubory schémat (xsd.). XML obsahuje vlastní značky a strukturovaná data. XSD obsahují znacky schématu , které vynucují pravidla, jako je typ dat a ověřování.

# data[].attributes.attachment_link.description
Learn how to use XML in Excel and how it helps make working with diverse data sets easier.

# data[].attributes.body
Rozšíření z Office Open XML. Uživatelé mohou i napsat své posouzení ohledně různých updatů (většinou to budou asi programátoři). Poslední téma se zabývá právem (duševním vlastnictvím), kde např. neberou zodpovědnost za právo obchodního tajemství v tomto dokumentu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Specifies the Excel (.xlsx) Extensions to the Office Open XML SpreadsheetML File Format, which are extensions to the Office Open XML file formats as described in [ISO/IEC-29500-1]. The extensions are specified using conventions provided by the Office Open XML file formats as described in [ISO/IEC-29500-3].

This page and associated content may be updated frequently. We recommend you subscribe to the to receive update notifications.

Published Version

Click here to download a zip file of all PDF files for Word, Excel, and PowerPoint Standards Support.

Previous Versions

Preview Versions

From time to time, Microsoft may publish a preview, or pre-release, version of an Open Specifications technical document for community review and feedback. To submit feedback for a preview version of a technical document, please follow any instructions specified for that document. If no instructions are indicated for the document, please provide feedback by using the Open Specification Forums.

The preview period for a technical document varies. Additionally, not every technical document will be published for preview.

A preview version of this document may be available on the Word, Excel, and PowerPoint Standards Support page. After the preview period, the most current version of the document is available on this page.

Development Resources

Find resources for creating interoperable solutions for Microsoft software, services, hardware, and non-Microsoft products:

Intellectual Property Rights Notice for Open Specifications Documentation

Technical Documentation. Microsoft publishes Open Specifications documentation ("this documentation") for protocols, file formats, data portability, computer languages, and standards support. Additionally, overview documents cover inter-protocol relationships and interactions.

Copyrights. This documentation is covered by Microsoft copyrights. Regardless of any other terms that are contained in the terms of use for the Microsoft website that hosts this documentation, you can make copies of it in order to develop implementations of the technologies that are described in this documentation and can distribute portions of it in your implementations that use these technologies or in your documentation as necessary to properly document the implementation. You can also distribute in your implementation, with or without modification, any schemas, IDLs, or code samples that are included in the documentation. This permission also applies to any documents that are referenced in the Open Specifications documentation.

No Trade Secrets. Microsoft does not claim any trade secret rights in this documentation.

Patents. Microsoft has patents that might cover your implementations of the technologies described in the Open Specifications documentation. Neither this notice nor Microsoft's delivery of this documentation grants any licenses under those patents or any other Microsoft patents. However, a given Open Specifications document might be covered by the Microsoft Open Specifications Promise or the Microsoft Community Promise. If you would prefer a written license, or if the technologies described in this documentation are not covered by the Open Specifications Promise or Community Promise, as applicable, patent licenses are available by contacting iplg@microsoft.com.

License Programs. To see all of the protocols in scope under a specific license program and the associated patents, visit the .

Trademarks. The names of companies and products contained in this documentation might be covered by trademarks or similar intellectual property rights. This notice does not grant any licenses under those rights. For a list of Microsoft trademarks, visit www.microsoft.com/trademarks.

Fictitious Names. The example companies, organizations, products, domain names, email addresses, logos, people, places, and events that are depicted in this documentation are fictitious. No association with any real company, organization, product, domain name, email address, logo, person, place, or event is intended or should be inferred.

Reservation of Rights. All other rights are reserved, and this notice does not grant any rights other than as specifically described above, whether by implication, estoppel, or otherwise.

Tools. The Open Specifications documentation does not require the use of Microsoft programming tools or programming environments in order for you to develop an implementation. If you have access to Microsoft programming tools and environments, you are free to take advantage of them. Certain Open Specifications documents are intended for use in conjunction with publicly available standards specifications and network programming art and, as such, assume that the reader either is familiar with the aforementioned material or has immediate access to it.

Support. For questions and support, please contact dochelp@microsoft.com.

# data[].attributes.attachment_link.title
[MS-XLSX]: Excel (.xlsx) Extensions to the Office Open XML SpreadsheetML File Format

# data[].attributes.attachment_link.description
Specifies the Excel (.xlsx) Extensions to the Office Open XML SpreadsheetML File Format, which are extensions to the Office Open XML file formats

# data[].attributes.body
Jak již víme, tak klávesové zkratky urychlují proces fungování. Zde je ilustrace z MS Word. Já často využívám zkratek CTRL + B (tučný text) a CTRL + U (podtrhnutí textu). Další funkce, kterou snad již každý zná, je CTRL + P tj. tisk dokumentu. Dvě nové zkratky co jsem se naučil jsou CTRL + Backspace (odstranění jednoho slova vlevo) a CTRL + Delete (odstranění jednoho slova vpravo).

# data[].attributes.body
Díky této fenomenální funkci se uživatelé Macu dokáží po obrazovce pohybovat díky klávesnice (druhá myš). Tato funkce může být vemli užitečná pokud se rozbije myš nebo i touchpad. Když je tato funkce zapnutá, tak se s konkrétními čísly nebo písmeny nedá psát.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Prostřednictvím funkce Klávesy myši na Macu můžete ukazatelem myši pohybovat a tlačítko myši tisknout také pomocí klávesnice nebo numerické klávesnice. Pokud chcete použít funkci Klávesy myši, vyberte nabídku Apple > Nastavení systému, na bočním panelu klikněte na Zpřístupnění , vpravo klikněte na „Ovládání ukazatele" a potom zapněte „Klávesy myši". (Možná budete muset posunout seznam dolů.)
Otevřít předvolby Ovládání ukazatele
Následující ilustrace ukazuje, které klávesy na hlavní (vlevo) a numerické (vpravo) klávesnici můžete používat, je-li zapnuta funkce Klávesy myši.

Poznámka: Pokud je aktivní funkce Klávesy myši, nemůžete pomocí hlavní nebo numerické klávesnice zadávat text.

Kromě toho můžete různé akce myši, jako je například kliknutí pravým nebo levým tlačítkem nebo dvojí kliknutí, provádět pomocí klávesových zkratek, asistenčních přepínačů nebo výrazu tváře. Vyberte nabídku Apple > Nastavení systému, na bočním panelu klikněte na Zpřístupnění , napravo klikněte na Ovládání kurzoru a potom zapněte volbu „Alternativní akce s ukazatelem". (Možná budete muset posunout seznam dolů.) Chcete-li přizpůsobit akce, klikněte na tlačítko Informace .
Otevřít předvolby Ovládání ukazatele

# data[].attributes.attachment_link.title
Ovládání ukazatele pomocí funkce Klávesy myši na Macu

# data[].attributes.attachment_link.description
Na Macu můžete ovládat ukazatel pomocí numerické klávesnice a klávesnice.

# data[].attributes.body
Jedna z mých nejoblíbenějších zkratek je CTRL + F, kdy se zobrazí hledající políčko a uživatel tak může doslova vyhledat jakékoliv slovo či souvětí v textu. F11, zkratka, která vám zobrazí dokument do tzv. fullscreenu. Zkratka CTRL + R vám dokument znovu načte tj. restart dokumentu.

# data[].attributes.attachment_link.description
Zobrazit lištu nástrojů sloužící k hledání slov v dokumentu. Po zmáčknutí této klávesové zkratky se vyhledávací políčko automaticky vybere a jakmile začnete psát text, hned se vyhledává. Pokud před započetím hledání máte v dokumentu vybraný nějaký text, začne se vyhledávat s tímto textem jako zadáním pro hledání.

# data[].attributes.body
Zkratka CTRL + A, která vybere celý text v dokumentu, mě velmi překvapila, jelikož jsem o této zkratce nikdy ani neslyšel. Dalším užitečným aspektem je např. zavření podokna úloh. Klávesové zkratky pásu jsou např. další zajímavé a užitečné zkratky.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Poznámky:

Tento článek popisuje klávesové zkratky a funkční klávesy v Word pro Windows.

V tomto tématu

Často používané klávesové zkratky

Tato tabulka obsahuje nejčastěji používané klávesové zkratky vMicrosoft #x1 .

Začátek stránky

Zavření podokna úloh

Zavření podokna úloh pomocí klávesnice:

1. Opakovaně stiskněte klávesu F6, dokud nebude vybráno podokno úloh.

2. Stiskněte kombinaci kláves Ctrl+mezerník.

Klávesové zkratky pásu karet

Pás karet seskupuje související možnosti na kartách. Například na kartě Domů obsahuje skupina Písmo možnost Barva písma . Stisknutím klávesy Alt zobrazte klávesové zkratky na pásu karet označované jako klávesové zkratky jako malá písmena na malých obrázcích vedle karet a možností, jak je znázorněno na následujícím obrázku.

Poznámka: Doplňky a další programy můžou na pás karet přidávat nové karty a můžou k těmto kartám poskytovat přístupové klávesy.

Můžete zkombinovat písmena klávesových zkratek s klávesou Alt a vytvořit zkratky s názvem Přístupové klávesy pro možnosti pásu karet. Například stisknutím Alt+Ů otevřete kartu Domů a alt+Q přejděte do pole Řekněte mi nebo Hledat . Dalším stisknutím klávesy Alt zobrazíte klávesové zkratky pro možnosti pro vybranou kartu.

V závislosti na verzi Microsoft 365, kterou používáte, může být textové pole Vyhledat v horní části okna aplikace přejmenováno na Řekněte mi. Obojí nabízí do velké míry podobné prostředí, ale některé možnosti a výsledky hledání se můžou lišit.

V Office 2013 a Office 2010 stále funguje většina starých klávesových zkratek nabídky Alt. Potřebujete ale znát celou klávesovou zkratku. Stiskněte například klávesu Alt a pak stiskněte jednu ze starých kláves nabídky E (Upravit), V (Zobrazení), I (Vložit) atd. Zobrazí se oznámení s informací, že používáte přístupový klíč ze starší verze Microsoft 365. Pokud znáte celou sekvenci klíčů, pokračujte a použijte ji. Pokud sekvenci neznáte, stiskněte klávesu Esc a použijte klávesové zkratky.

Použití přístupových kláves pro karty pásu karet

Pokud chcete přejít přímo na kartu na pásu karet, stiskněte jednu z následujících přístupových kláves. V závislosti na výběru v dokumentu se můžou zobrazit další karty.

Začátek stránky

Úprava textu a grafiky

Začátek stránky

Práce s tabulkami

Práce s odkazy, citacemi a indexováním

Pomocí následujících zkratek můžete do dokumentu přidat odkazy, například obsah, poznámky pod čarou a citace.

Začátek stránky

Práce s hromadnou korespondencí a poli

Pokud chcete použít následující klávesové zkratky, musíte vybrat kartu Korespondence na pásu karet. Kartu Korespondence vyberete stisknutím alt+M.

Práce s textem v jiných jazycích

Nastavení jazyka kontroly pravopisu

Každý dokument má výchozí jazyk. Většinou odpovídá výchozímu jazyku, který používá operační systém počítače. Pokud dokument obsahuje také slova nebo fráze v jiném jazyce, je vhodné pro tato slova nastavit jazyk kontroly pravopisu. To nejen umožňuje kontrolovat pravopis a gramatiku u těchto frází, ale také technologie pro usnadnění, jako jsou čtečky obrazovky, aby je správně zpracovávaly.

Začátek stránky

Vložení mezinárodních znaků

Pokud chcete zadat malá písmena pomocí kombinace kláves, která obsahuje klávesu Shift, podržte současně stisknutou klávesu Ctrl+Shift+symbol a před zadáním písmena je uvolněte.

Poznámka: Pokud píšete hodně v jiném jazyce, můžete raději přepnout na jinou klávesnici.

Začátek stránky

Práce se zobrazeními dokumentů

Word nabízí několik různých zobrazení dokumentu. Každé zobrazení usnadňuje plnění určitých úkolů. Režim čtení například umožňuje zobrazit dokument jako vodorovnou posloupnost stránek, kterou můžete rychle procházet pomocí kláves Šipka vlevo a Vpravo.

Přepnutí zobrazení dokumentu

Přepněte do zobrazení Režim čtení .

V Word 2007 a 2010 se tomu říká zobrazení pro čtení na celou obrazovku .

ALT+O, E

Začátek stránky

Vytvoření osnovy dokumentu

Tyto klávesové zkratky platí jenom v případech, kdy je dokument v zobrazení Osnova .

Začátek stránky

Tento článek popisuje klávesové zkratky a funkční klávesy v Word pro Mac.

Poznámky:

Mnoho klávesových zkratek, které používají klávesu Ctrl na Windows klávesnici, funguje také s klávesou Control v Word pro Mac. Ale ne všechny.

Pokud chcete rychle najít zástupce v tomto článku, můžete použít funkci Hledat. Stiskněte Command+F a zadejte hledaná slova.

Pokud chcete používat klávesnici s pásem karet co nejlépe, povolte klávesnici pro přístup ke všem ovládacím prvkům.

1. Předvolby systému otevřete tak, že stisknete +mezerník, zadáte předvolby systému a stisknete Return.

2. Pokud chcete přejít na Nastavení klávesnice, zadejte klávesnici a stiskněte Return.

3. Na kartě Klávesové zkratky stisknutím kombinace kláves Control+F7 změňte nastavení Úplný přístup pomocí klávesnice z textových polí a seznamů na Všechny ovládací prvky.

V tomto tématu

Často používané klávesové zkratky

Tato tabulka obsahuje seznam často používaných klávesových zkratek v Word pro Mac.

Začátek stránky

Konflikty zkratek

Některé Word pro Mac klávesové zkratky kolidují s výchozími klávesovými zkratkami macOS. V tomto tématu se takové zkratky označují hvězdičkou (*). Pokud chcete tyto klávesové zkratky používat, možná budete muset změnit nastavení klávesnice na Macu, aby se změnila zkratka pro klávesovou zkratku.

Změna předvoleb systému pro klávesové zkratky

1. V nabídce Apple vyberte Předvolby systému.

2. Zrušte zaškrtnutí políčka u klávesové zkratky, která je v konfliktu s Word pro Mac zkratkou, kterou chcete použít.

Výběr textu a grafiky

Začátek stránky

Úprava textu a grafiky

Začátek stránky

Práce s tabulkami

Změna velikosti sloupců tabulky přímo v tabulce

Tip: Pokud chcete jemně upravit šířku sloupce a zobrazit rozměry sloupce na pravítku při změně velikosti sloupce, vypněte funkci přichycení stisknutím klávesových zkratek Option.

Začátek stránky

Vytvoření osnovy dokumentu

Tyto klávesové zkratky platí jenom v případech, kdy je dokument v zobrazení Osnova .

Začátek stránky

Práce s jazyky se zprava doleva

Word podporuje funkce se zápisem zprava doleva pro jazyky, které pracují v prostředí se zápisem zprava doleva nebo v kombinovaném prostředí zprava doleva a zleva doprava pro psaní, úpravy a zobrazení textu. V tomto kontextu se jazyky se zápisem zprava doleva odkazují na jakýkoli systém psaní, který je napsaný zprava doleva a zahrnuje jazyky, které vyžadují kontextové tvarování, jako je arabština a jazyky, které ne.

Před použitím těchto klávesových zkratek je potřeba zajistit, aby pro jazyk, který používáte, byly klávesové zkratky povolené:

1. Přejděte na Apple > Předvolby systému > Klávesnice.

2. Na kartě Vstupní zdroje vyberte jazyk, pro který chcete povolit klávesové zkratky.

3. Na pravé straně karty zaškrtněte políčko Povolit klávesové zkratky.

Začátek stránky

Používání zkratek funkčních kláves

Word pro Mac používá funkční klávesy pro běžné příkazy, včetně příkazů Kopírovat a Vložit. Abyste k těmto zkratkám měli rychlý přístup, můžete změnit předvolby systému Apple tak, abyste nemuseli stisknout klávesu FN pokaždé, když chcete použít zkratku funkční klávesy.

Poznámka: Změna předvoleb funkčních kláves systému má vliv na to, jak funkční klávesy fungují na macu, a to nejen v Word. I když toto nastavení změníte, můžete pořád používat speciální funkce vytištěné na funkční klávese. Stačí stisknout klávesu FN. Pokud chcete třeba změnit hlasitost pomocí klávesy F12, stiskli byste FN+F12.

Pokud funkční klávesa nefunguje tak, jak byste očekávali, stiskněte spolu s funkční klávesou i klávesu FN. Pokud nechcete opakovaně stisknout klávesu Fn, můžete změnit předvolby systému Apple. Pokyny najdete v tématu Změna předvoleb funkčních kláves.

Následující tabulka obsahuje klávesové zkratky funkcí pro Word pro Mac.

Začátek stránky

Změna předvoleb funkčních kláves

1. V nabídce Apple vyberte Předvolby systému.

2. Na kartě Klávesnice zaškrtněte políčko u Použít všechny klávesy F1, F2 a další jako standardní funkční klávesy.

Viz také

centrum nápovědy Word

Použití čtečky obrazovky k základním úkolům ve Wordu

Použití čtečky obrazovky k procházení a ovládání Wordu

Podpora čtečky obrazovky pro Word

Tento článek popisuje klávesové zkratky v Word pro iOS.

Poznámky:

Pokud znáte klávesové zkratky na počítači s macOS, stejné kombinace kláves fungují i s Word pro iOS používáním externí klávesnice.

Pokud chcete rychle najít zástupce v tomto článku, můžete použít funkci Hledat. Stiskněte +F a zadejte hledaná slova.

V tomto tématu

Tento článek popisuje klávesové zkratky v Word pro Android.

Poznámka: Pokud chcete rychle najít zástupce v tomto článku, můžete použít funkci Hledat. Stiskněte kombinaci kláves Ctrl+F a zadejte hledaná slova.

V tomto tématu

Tento článek popisuje klávesové zkratky v Word pro web.

Poznámky:

Pokud chcete rychle najít zástupce v tomto článku, můžete použít funkci Hledat. Stiskněte Kombinaci kláves Ctrl+F a zadejte hledaná slova.

Při používání aplikace Word pro web doporučujeme používat webový prohlížeč Microsoft Edge. Protože Word pro web běží ve webovém prohlížeči, liší se klávesové zkratky od klávesových zkratek v desktopové aplikaci. Třeba k procházení příkazů se místo klávesy F6 používá kombinace kláves Ctrl+F6. Platí také, že běžné klávesové zkratky, jako je klávesa F1 (Nápověda) nebo kombinace CTRL+O (Otevřít), platí pro webový prohlížeč a ne pro Word pro web.

V tomto tématu

Často používané klávesové zkratky

Tato tabulka obsahuje seznam nejčastěji používaných klávesových zkratek v Word pro web.

Tip: Pokud chcete rychle vytvořit nový dokument v Word pro web, otevřete prohlížeč, do adresního řádku zadejte Word.new a stiskněte Enter.

Začátek stránky

Klávesové zkratky pásu karet

Word pro web nabízí klávesové zkratky označované jako přístupové klávesy pro navigaci na pásu karet. Pokud jste pomocí přístupových klíčů ušetřili čas na Word pro stolní počítače, najdete přístupové klíče velmi podobné Word pro web.

Na Windows počítači začínají všechny přístupové klávesy alt+tečka (.) nebo Alt+klávesa s logem Windows a pak přidejte písmeno na kartu pásu karet. Pokud například chcete přejít na kartu Revize , stiskněte Alt+Tečka, R nebo Alt+Klávesa s logem Windows, R.

Pokud používáte Word pro web na počítači Mac, stiskněte kombinaci kláves Control+Tečka (.) a začněte.

Na pás karet se dostanete stisknutím alt+tečky nebo Alt+klávesy s logem Windows. Můžete také stisknout kombinaci kláves Ctrl+F6, dokud se nedostanete na kartu Domů .

K přechodu mezi kartami na pásu karet použijte klávesu Tab.

Pokud chcete pás karet skrýt, abyste měli víc místa pro práci, stiskněte Ctrl+F3. Pro opětovné zobrazení pásu karet kombinaci kláves znova stiskněte.

Přechod na přístupové klávesy pro pás karet

Pokud chcete přejít přímo na určitou kartu na pásu karet, použijte některou z následujících přístupových kláves:

Začátek stránky

Použití vyhledávání

Pokud potřebujete najít nějakou možnost nebo rychle provést akci, použijte textové pole Hledat. Další informace o funkci vyhledávání najdete v článku o vyhledávání pomocí funkce Microsoft Search.

Poznámka: V závislosti na verzi Microsoft 365, kterou používáte, může být textové pole Vyhledat v horní části okna aplikace přejmenováno na Řekněte mi. Obojí nabízí do velké míry podobné prostředí, ale některé možnosti a výsledky hledání se můžou lišit.

1. Vyberte danou položku nebo místo v dokumentu, prezentaci nebo tabulce, kde chcete provést akci.

2. Zadejte hledaná slova pro akci, kterou chcete provést. Pokud chcete například přidat seznam s odrážkami, zadejte odrážky.

3. Výsledky hledání můžete procházet stisknutím klávesy Šipka dolů.

4. Až najdete požadovaný výsledek, stiskněte klávesu Enter, abyste ho vybrali a provedli požadovanou akci.

Práce s kartami a nabídkami na pásu karet

Následující klávesové zkratky vám ušetří čas při práci s kartami pásu karet a nabídkami pásu karet.

Začátek stránky

# data[].attributes.attachment_link.description
Pomocí klávesnice můžete procházet dokument, pás karet nebo nabídky a také vybírat, formátovat a upravovat text a grafiku v dokumentech.

# data[].attributes.body
Díky tomuto odkazu jsem se naučil mnoha nových zkratek. Jsou velmi užitečná při rychlejší práci. Velmi jednoduché a praktické.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Klávesnice, pohyb po textu

Užitečné klávesové zkratky

Ctrl + S
Ctrl + N
Ctrl + F4
Alt + F4
Ctrl + O
Ctrl + P

Uložení dokumentu
Založení nového dokumentu
Uzavření aktuálního dokumentu
Uzavření Wordu
Otevření dokumentu
Tisk dokumentu

Zápis znaků, které nejsou na klávesnici

Každý znak je reprezentován svým kódem. Pokud tento kód znáte, lze znak napsat na pozici kurzoru tak, že držíte levou klávesu Alt a na numerické klávesnici napíšete kód znaku. Po uvolnění klávesy Alt se na místě kurzoru objeví příslušný znak. Kódy znaků lze zjistit např. z manuálu Wordu. V následující tabulce jsou uvedeny některé příklady.

Alt + 64
Alt + 35
Alt + 37
Alt + 38
Alt + 42
Alt + 60
Alt + 62

@
#
%
&
*
<
>

Podívejme se na animaci

Pohyb po textu pomocí klávesnice

Na malou vzdálenost se v textu lze pohybovat (je to vhodnější než prostřednictvím myši) pomocí kláves (se šipkami) pro ovládání kurzoru.

V následujícím přehledu jsou uvedeny další užitečné kombinace kláves.

Home
End
Ctrl + Home
Ctrl + End
PageUp
PageDown
Ctrl + šipka vpravo
Ctrl + šipka vlevo
Ctrl + šipka nahoru
Ctrl + šipka dolů

Na začátek řádku
Na konec řádku
Na začátek dokumentu
Na konec dokumentu
O stránku (obrazovku) nahoru
O stránku (obrazovku) dolů
O slovo doprava
O slovo doleva
O odstavec nahoru
O odstavec dolů

Pohyb po textu pomocí myši

Přesuňte ukazatel myši na příslušné místo v textu a klepněte levým tlačítkem myši. Kurzor se tak nastaví na zamýšlené místo a lze začít psát text.

Označení textu pomocí myši

Přesuňte ukazatel myši na začátek textu, který chcete označit, stiskněte levé tlačítko myši. Při stisknutém levém tlačítku myši táhněte ukazatelem myši na konec textu, který chcete označit. Uvolněte stisk levého tlačítka. Označení se projeví "začerněním" textu.

Myší lze označovat také poklepáním (dvakrát klepnout) - označí se jedno slovo, klepnutím třikrát - označí se odstavec. Klepnutím vlevo od textu se označí jeden řádek, poklepáním vlevo od textu se označí jeden odstavec. Klepnutím při stisknuté klávese Ctrl se označí věta textu, na kterou jste klepli. Volbou Úpravy &gt Vybrat vše nebo klávesovou zkratkou Ctrl + A lze označit celý text dokumentu.

Označení textu lze zrušit klepnutím mimo označený text (pozor, na místo klepnutí se přesune kurzor).

# data[].attributes.attachment_link.description
Klávesnice, pohyb po textu Ctrl + S Ctrl + N Ctrl + F4 Alt + F4 Ctrl + O Ctrl + P Uložení dokumentu Založení nového dokumentu Uzavření aktuálního dokumentu Uzavření Wordu Otevření dokumentu Tisk dokumentu Každý znak je reprezentován svým kódem.