# data[].attributes.headline
Теоретичні відомості

# data[].attributes.subject
Теоретичні відомості

# data[].attributes.attachment_link.title
Теоретичні відомості 

# data[].attributes.attachment_link.title
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Його активна літературна й громадська діяльність сприяла ліквідації боргових тюрем, реформ у галузі освіти і судочинства, збільшенню кількості доброчинних організацій. Його любов до бідних і скривджених була справжньою, а не фальшивою, для нього вони були такими ж повноправними членами суспільства, як і заможні, їм він дарував усю силу свого таланту, усю свою любов, відкривши їм поезію їхнього буденного життя.

Народився Чарльз Дікенс 7 лютого 1812 року в сім'ї дрібного чиновника Джона Дікенса. Початкову освіту Чарльз здобув у Чатемській школі, де тоді вчителював випускник Оксфорда Вільям Джілс; він і прищепив хлопчикові любов до англійської літератури й до читання взагалі.

Батько письменника занадто легковажно ставився до сімейного добробуту, геть погруз у боргах, і сім'я подалася до Лондона. Ситуація погіршувалася, і батько Чарльза потрапив таки у боргову тюрму. Щоб якось зарадити лихові, Чарльза влаштовують на фабрику. Шість місяців, проведених у брудному старому приміщенні, були для вразливого хлопчика чи не найстрашнішими: одноманітна праця тривала з ранку до вечора. Це була й моральна травма для Чарльза, котрий прагнув навчатися.

Материного спадку вистачило на те, аби розплатитися з кредиторами й забезпечити сім'ї більш-менш пристойне життя. Чарльз із неабиякою радістю залишив фабрику й продовжив навчання у приватній школі, після закінчення якої почав працювати молодшим клерком у адвоката.

З 1832 року Чарльз працював у місцевій газетці, потім був співробітником часопису "Дзеркало парламенту", що належав його родичеві. Наприкінці 1833 року в журналі "Манслі Мегезін" з'явилося перше оповідання "Обід на Поплар Вок". А вже у 1836 році вийшли "Нариси Боза" у двох томах.

"Посмертні записки Піквікського клубу" - твір, що зробив відомим Дікенса, але сучасному читачеві він видається незрозумілим. Справа у добі письменника, літературній ситуації.

Тогочасне життя породило літературу, можливо, у багатьох випадках примітивну, але не позбавлену того, за що згодом англійці так шануватимуть Дікенса і, здорового оптимізму, щирості й веселості. Після виходу в світ "Нарисів Боза" до Чарльза Дікенса завітав один із компаньйонів фірми Чепмен і запропонував участь у виданні, яке частково нагадувало сучасні комікси. Це мала бути весела розповідь про спортивний клуб.

Величезний успіх записок змусив автора повірити у власні сили й він, не закінчивши цього твору, підписав договір на новий роман "Пригоди Олівера Твіста".

Роман "Записки клубу" був закінчений у 1837 році. Ім'я автора було відоме кожному англійцеві.

Після розриву з видавництвом у 1844 році він подорожує Італією, Францією, Швейцарією. Враження від мандрівки відтворені у циклі "Картини Італії".

Початок 50-х років - новий етап у творчості Дікенса. У 1850 році він розпочав роботу над "Історією Англії для дітей", що мала стати захоплюючою і романтичною. У цей період Дікенс активно працює в різних жанрах, проте перевагу віддає роману та його жанровим формам: історичний роман ("Повість про два міста" 1859), соціальний роман ("Крихітка Дорріт" 1855-1857), соціально-авантюрний ("Великі сподівання" 1861), детектив ("Таємниця Едвіна Друда" 1870), роман-утопія ("Тяжкі часи" 1854).

Чарльз Дікенс не зміг закінчити свій останній роман "Таємниця Едвіна Друда". 8 червня 1870 року йому стало погано. Звістка про смерть улюбленого письменника буквально приголомшила Англію. Це була національна трагедія. Його поховано в куточку поетів у Вестмінстерському абатстві.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.description
Його активна літературна й громадська діяльність сприяла ліквідації боргових тюрем, реформ у галузі освіти і судочинства, збільшенню кількості доброчинних організацій. Його любов до бідних і скривджених була справжньою, а не фальшивою, для нього вони були такими ж повноправними членами суспільства, як і заможні, їм він дарував усю силу свого таланту, усю свою любов, відкривши їм поезію їхнього буденного життя.

# data[].attributes.headline
Інтелектуальна карта

# data[].attributes.subject
Інтелектуальна карта

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олеся Фармагей

# data[].attributes.attachment_link.title
Ч.Діккенс ’Різдвяна пісня в проз...- Мыслительная карта

# data[].attributes.attachment_link.description
Біографія, Мультфільм / Фільм, Цікаві факти про автора, Аналіз твору, Історія створення твору, Головні герої, Чарльз Діккенс, Біографія Ч.Діккенса, Фільм ’Ск…

# data[].attributes.headline
План проекту

# data[].attributes.subject
План проекту

# data[].attributes.headline
Посилання_друк

# data[].attributes.subject
Посилання_друк

# data[].attributes.headline
Посилання_веб

# data[].attributes.subject
Посилання_веб

# data[].attributes.headline
Чарльз Діккенс «Різдвяна пісня в прозі»

# data[].attributes.subject
Чарльз Діккенс «Різдвяна пісня в прозі»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Мовно-літературна галузь. Чарльз Діккенс «Різдвяна пісня в прозі»

# data[].attributes.headline
Різдвяна пісня в прозі Чарльз Діккенс. Історія створення твору Зарубіжна (світова) література 6 клас

# data[].attributes.subject
Різдвяна пісня в прозі Чарльз Діккенс. Історія створення твору Зарубіжна (світова) література 6 клас

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Розумний котусь - онлайн школа

# data[].attributes.attachment_link.title
Різдвяна пісня в прозі Чарльз Діккенс. Історія створення твору Зарубіжна (світова) література 6 клас

# data[].attributes.headline
Ч.Дікенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Ч.Дікенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.title
Ч.Дікенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
РІЗДВЯНА ПІСНЯ В ПРОЗІ (Чарльз Діккенс) - АУДІОКНИГА (повністю)

# data[].attributes.subject
РІЗДВЯНА ПІСНЯ В ПРОЗІ (Чарльз Діккенс) - АУДІОКНИГА (повністю)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
СВІТ КАЗОК 🇺🇦

# data[].attributes.attachment_link.title
РІЗДВЯНА ПІСНЯ В ПРОЗІ (Чарльз Діккенс) - АУДІОКНИГА (повністю)

# data[].attributes.headline
"Різдвяна пісня у прозі" Чарльз Дікенс скорочено

# data[].attributes.subject
"Різдвяна пісня у прозі" Чарльз Дікенс скорочено

# data[].attributes.attachment_link.title
"Різдвяна пісня у прозі" Чарльз Дікенс скорочено

# data[].attributes.headline
Скрудж (1970) фільм за твором Дікенса укр (любительська озвучка)

# data[].attributes.subject
Скрудж (1970) фільм за твором Дікенса укр (любительська озвучка)

# data[].attributes.attachment_link.title
Скрудж (1970) фільм за твором Дікенса укр (любительська озвучка)

# data[].attributes.headline
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Ч.Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
"Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.headline
Читати повністю "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Читати повністю "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
КУПЛЕТ ПЕРШИЙ

ПРИВИД МАРЛІ

Почнемо з того, що Марлі помер. І годі було в цьому сумніватися.

Свідоцтво про його поховання підписали священик, паламар, власник похоронного бюро і старший гробар. Його підписав Скрудж. А будь-який документ мав на біржі вагу, якщо Скрудж доклав до нього руку.

Старий Марлі був мертвий, як цвях в одвірку.

Завважте! Я зовсім не стверджую, начебто на власному досвіді переконався, що цвях, забитий в одвірок, мертвіший од будь-якого іншого цвяха. Як на мене, наймертвіший усе-таки цвях, що вбитий у віко труни. Але в цій приказці чується мудрість предків, і якби мій нечестивий язик посмів її переінакшити, ви мали б усі підстави сказати, що наша країна котиться в прірву. А відтак дозвольте мені повторити ще і ще раз: Марлі був мертвий, як цвях в одвірку.

Чи знав про це Скрудж? Безперечно. Як же він міг не знати? Адже Скрудж і Марлі довгі роки були компаньйонами. Скрудж був єдиним виконувачем духівниці Марлі, його єдиним уповноваженим, єдиним повіреним, єдиним спадкоємцем, єдиним другом і єдиним, хто провів його на цвинтар. І все-таки Скруджа ця сумна подія не настільки вразила, щоби притупити його ділову хватку, і день похорону свого друга він відзначив вельми вигідною оборудкою.

Але я згадав про похорон Марлі, і це повертає мене до того, з чого я почав. Отож, годі було сумніватися, що Марлі мертвий. Це слід чітко усвідомити собі, інакше не буде нічого надзвичайного в тій історії, яку я маю намір вам розповісти. Адже якби ми достеменно не знали про те, що батько Гамлета помер іще задовго до початку вистави, тоді його прогулянка вітряної ночі по фортечному валу навколо свого замку навряд чи видалася б нам чимось надприродним. Принаймні не дужче, ніж примха першого-ліпшого літнього джентльмена, який вийшов прогулятися опівночі в якому-небудь не захищеному від вітру місці, бодай на цвинтарі святого Павла, з однією-єдиною метою - вразити й так розтроюджену уяву сина.

Скрудж не прибрав із вивіски імені старого Марлі. Весь цей час, кілька років, вивіска над дверима контори й далі сповіщала: Скрудж і Марлі. Фірма була добре відома під цією назвою. І який-небудь новачок, звертаючись у справах до Скруджа, іноді називав його Скруджем, а іноді - Марлі. Скрудж відкликався і на одне, й на інше. Йому було байдуже.

Але ж бо й скнарою був цей Скрудж! Вичавлювати соки, витягати жили, забивати в труну, загарбувати, захоплювати, заграбастувати, вимагати, - все це чудово вмів старий грішник! Наче був не людиною, а кременем - настільки холодним і твердим, що нікому жодного разу в житті не вдалося висікти з його кам'яного серця бодай іскру жалю. Потайний, замкнутий, самотній, він ховався у свою раковину, як устриця. Душевний холод заморозив ізсередини старечі риси його обличчя, загострив гачкуватий ніс, зморщив шкіру на щоках, скував ходу, змусив посиніти губи й почервоніти очі, зробив крижаним його скрипливий голос. І навіть щетинисте підборіддя, рідке волосся й брови, здавалось, укрилися памороззю. Він усюди вносив із собою цю льодову атмосферу. Присутність Скруджа заморожувала його контору в літню спеку, і він не дозволяв їй розмерзатися ні на дещицю навіть на Різдво.

Спека чи холоднеча надворі - Скруджа це не переймало. Жодне тепло не могло його обігріти і жоден мороз його не пробирав. Найлютіший вітер не міг бути злішим від Скруджа, найзапекліша заметіль не могла бути настільки жорстокою, а проливний дощ - таким нещадним. Негода нічим не могла йому дошкулити. Злива, град, сніг мали тільки одну перевагу над Скруджем - вони нерідко сходили на землю зі щедрістю, а Скруджеві щедрість була невідома.

Ніхто ніколи не зупиняв його на вулиці радісним вигуком: "Любий Скрудже! Як поживаєте? Коли завітаєте до нас?" Жоден жебрак не насмілювався простягнути до нього руку за милостинею, жодна дитина не зважувалася запитати в нього, котра година, і жодного разу в житті ні єдина жива душа не попросила його вказати дорогу. Здавалося, навіть собаки, поводирі сліпців, розуміли, що він за людина, і завваживши його, спішно тягнули господаря в перше-ліпше підворіття, що траплялося на шляху, а тоді довго виляли хвостом, ніби кажучи: "Краще вже не мати очей, аніж бути лихим на око".

І ви гадаєте, Скрудж цим переймався? Аніскілечки. Він ішов по житті, цураючись усіх; і ті, хто його добре знав, вважали, що йому навіть якось солодко відлякувати найменший прояв симпатії до себе.

Та ось одного разу - притому не коли-небудь, а на сам Святвечір, - старий Скрудж працював у себе в конторі. Погода була холодна, похмура, до того ж іще й туман, і Скрудж чув, як за вікном перехожі, снуючи туди-сюди, голосно тупотіли по тротуару, віддихувалися і били себе по боках, щоб зігрітися. Міський годинник щойно пробив третю, але вже темніло; зрештою, похмуро було весь день; і вогники свіч, що жевріли у вікнах контор, лягали багряними мазками на темну завісу туману - таку щільну, що, здавалося, її можна торкнути рукою. Туман заповзав у кожну шпарку, просочувався в кожну замкову щілину, і навіть у цьому тісному дворику будинки навпроти, ледь помітні за густою брудно-сірою завісою, скидалися на примар. Дивлячись на клуби туману, що спускалися все нижче й нижче, ховаючи від очей усі предмети, можна було подумати, що сама Природа відкрила десь по сусідству броварню і варить собі пиво до свята.

Двері в Скруджеву контору залишалися відчиненими, щоб він міг наглядати за своїм клерком, який у темній маленькій кімнатці, радше комірчині, переписував папери. У Скруджа в каміні вугілля була дещиця, а в клерка ще менше, - здавалося, там жевріє один-єдиний вуглик. Але клерк не міг підкинути вугілля, бо Скрудж тримав коробку з ним у себе в кімнаті, і досить було клеркові з'явитися там із лопаткою, як хазяїн починав бурчати, що доведеться йому зі своїм помічником розпрощатися. Тому клерк тугіше обмотав шию білим вовняним шарфом і спробував зігрітися від свічки, але без особливої уяви, тож і тут зазнав невдачі.

- Із наступаючим Різдвом, дядечку! Веселих вам свят! - почувся життєрадісний вигук. Це був голос Скруджового племінника; той так стрімко увірвався в контору, що Скрудж не встиг відірватися від паперів, як племінник уже стояв біля його столу.

- Дурниці! - пробурчав Скрудж. - Нісенітниця!

Скруджів племінник так розігрівся, бадьоро крокуючи на морозі, що здавалося, він аж пашіє жаром, як грубка. Щоки в нього палали, аж любо поглянути, очі блищали, а з рота валила пара.

- Різдво нісенітниця, дядечку? - перепитав племінник. - Невже я правильно вас зрозумів?

- Звісно! - сказав Скрудж. - Веселого Різдва! А тобі чого веселитися? Які в тебе підстави для веселощів? Може, ти ще недостатньо бідний?

- Тоді чого ви такі похмурі, дядечку? - весело відізвався племінник. - Які у вас підстави бути похмурим? Чи вам здається, що ви ще недостатньо багаті?

Скрудж на це не знайшов адекватної відповіді, а тому повторив свою "дурницю" і знову додав "нісенітниці".

- Не бурчіть, дядечку, - сказав племінник.

- А що мені робити, - заперечив Скрудж, - якщо я живу серед таких бовдурів, як ти? Веселого Різдва! Та йди ти зі своїм Різдвом! Для таких, як ти, Різдво означає, що настав час сплачувати рахунки, а грошей катма. Час підбивати річний баланс, а в тебе з місяця в місяць жодних прибутків, самі збитки, і хоча віку твого прибуло, та до капіталу не додалося жодного пенні. Якби на це була моя воля, - обурено продовжував Скрудж, - я б кожного дурня, який бігає і кричить: "Веселого Різдва!" - зварив би живцем разом із начинкою для святкового пудинґа і в могилу йому увігнав кілок із гостролисту .

- Дядечку! - заблагав племінник.

- Племіннику! - відрізав дядечко. - Святкуй своє Різдво як знаєш, а мені дозволь святкувати його по-своєму.

- Святкувати! - вигукнув небіж. - Але ж ви його ніяк не святкуєте!

- Тоді не заважай мені про нього забути. Багато путнього було тобі від цього Різдва! Багато путнього тобі від нього буде!

- Але хіба мало є на світі хороших речей, від яких я не мав нічого путнього, - відповідав племінник. - Ось хоча б і Різдво. Зате яке благоговіння відчуваєш перед цим священним словом, які благочестиві спогади невід'ємні від нього... Я завжди чекав цих днів як найкращих у році. Це радісний час - дні милосердя, доброти, всепрощення. Це єдині дні у всьому календарі, коли люди, наче за мовчазною згодою, вільно розкривають один перед одним свої серця і бачать у своїх ближніх, - навіть у незаможних і знедолених, - таких же людей, як і вони самі, що бредуть однією з ними дорогою до могили, а не якихось істот іншої породи, яким личить йти інакшим шляхом. А тому, дядечку, хоча це й правда, що на Різдво у мене ще жодного разу не додалося ні єдиної монетки в кишені, я все одно вірю, що воно приносить мені добро і буде приносити добро. Тож хай живе Різдво!

Клерк у своєму закутку мимоволі заплескав у долоні, але одразу, усвідомивши всю непристойність такої поведінки, схопив коцюбу й кинувся перемішувати вугілля, погасивши останню іскорку в каміні...

- Якщо я почую від вас ще один звук, - сказав йому Скрудж, - ви відсвяткуєте своє Різдво деінде. А ви, сер, - звернувся він до небіжа, - як я бачу, вправний балакун. Дивуюся, чому ви не в парламенті.

- Годі вам гніватися, дядечку! Завітайте до нас завтра на обід.

Скрудж відповів, що він радше завітає до дідька лисого, так і сказав. І ні краплі не збентежившись, додав іще кілька соковитих словечок.

- Але чому? - закричав племінник. - Чому?

- А чому ти оженився? - запитав Скрудж.

- Закохався, ось чому.

- Закохався! - пробурчав Скрудж таким тоном, начебто почув чергове несусвітне безглуздя на кшталт "веселого Різдва". - То все, до побачення!

- Але ж, дядечку, вас і раніше було в гості не допроситися, навіщо ж тепер звертати все на моє одруження?

- До побачення! - повторив Скрудж.

- Та я ж нічого у вас не прошу, мені нічого від вас не потрібно. Чому б нам просто не бути друзями?

- До побачення! - мовив Скрудж.

- Дуже шкода, що ви такі непохитні. Я ж ніколи не сварився з вами, і ніяк не збагну, за що ви на мене сердитеся. І все-таки я спробував зблизитися заради свята. Що ж, мого святкового настрою це не похитне. Бажаю вам веселого Різдва, дядечку.

- До побачення! - сказав Скрудж.

- І щасливого Нового року!

- До побачення! - повторив Скрудж.

# data[].attributes.attachment_link.title
Різдвяна пісня в прозі - Чарлз Діккенс, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Різдвяна пісня в прозі" (автор: Чарлз Діккенс) онлайн українською. Повний текст електронної книги Чарлз Діккенс - Різдвяна пісня в прозі в перекладі українською мовою на УкрЛіб

# data[].attributes.headline
Аудіокнига "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Аудіокнига "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гість Анастасія

# data[].attributes.attachment_link.title
Діккенс Чарльз - Різдвяна пісня в прозі

# data[].attributes.attachment_link.description
У цю книгу неможливо не закохатись. ”Різдвяна пісня в прозі” це одне з найкращих оповідань Чарльза Діккенса написане в 1843 році. У творі розповідається про старого скнару, жадібного чоловіка Скруджа Ебенезера та його історію життя. Розповідаючи її, Чарльз Дікенс хотів нагадати людям про

# data[].attributes.headline
Презентація "Чарльз Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.subject
Презентація "Чарльз Діккенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.description
Зачекайте, «Всеосвіта» завантажується…

# data[].attributes.headline
“Різдвяна пісня в прозі” аналіз (паспорт) твору

# data[].attributes.subject
“Різдвяна пісня в прозі” аналіз (паспорт) твору

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Рік написання - 1943

Рід - епос

Жанр - різдвяна повість

Тема - зображення моральної руйнації людини, яка нестримно прагнула збагачення, здатність людини на духовне переродження.

Ідея - згубний вплив на людину бажання розбагатіти, уславлення щирих, милосердних, здатних на співчуття людей.

Напрям - реалізм з елементами романтизму
Головні герої:

Ебенейзер Скрудж. Його образ символізує жадібність

духи Різдва. Це символи добра та милосердя.

Боб Кретчет (писар), Фред (племінник Скруджа). Ці герої символізують бідність, забобонність

Проблематика твору

Автор піднімає такі проблеми: влада грошей, сімейні цінності , фальшиві та істинні цінності; самотність, муки совісті, гріх та спасіння.

Реальне та фантастичне у творі "Різдвяна пісня в прозі"

Композиція та сюжет

І строфа - зображення реального життя Скруджа

ІІ -ІІІ-ІV строфи - фантастична подорож Скруджа у Часі і Просторі

V строфа - відродження Скруджа, зміни в його житті

Експозиція - розповідь про Скруджа та його контору

Зав`язка - поява душі Марлі, яка хоче врятувати героя

Розвиток дій - подорож Скруджа різдвяної ночі з Духами Минулого, Теперішнього та Майбутнього

Кульмінація - Скрудж, сповнений відчаю, біля власної могили

Розв`язка - переродження Скруджа

Сюжет твору Багатій Скрудж подорожує з духами Різдва в часі, по - іншому дивиться на світ, стає добрим.
Один із найвідоміших англійських письменників XIX ст. Чарлз Діккенс із співчуттям ставився до бідних людей. Своїми творами він сподівався звернути увагу багатих на несправедливість, яка існує в суспільстві, та перевиховати їх. Цій темі присвячена його повість "Різдвяна пісня у прозі". Головний герой твору - власник торгової спілки "Скрудж і Марлей". Скрудж це була дуже скупа і жорстока людина. "Через холод у душі і вся постать його немов заморозилась: ніс загострився, щоки зморщилися, хода стала скутою, очі почервоніли, тонкі губи посиніли, а голос хитрий та прикрий скрипів". Люди боялися і не любили його, Скрудж не поважав Свята, вважав це нісенітницею, не вмів радіти. Увечері перед Різдвом він образив племінника, вилаяв свого працівника. А вночі до нього з'явився привид товариша і компаньйона Марлея, про якого він давно забув. Привид Марлея розповів, як він тепер кається і страждає через те, що не робив добрих справ за життя. І пообіцяв, що Скрудж вночі зустрінеться з Духом Минулого, Духом Теперішнього та Духом Майбутнього Різдва. Подорож Скруджа у своє дитинство, в теперішнє та майбутнє допомогли йому багато чого зрозуміти. Це так вплинуло на нього, що він зробився зовсім іншою людиною - давав щедрі пожертви бідним, Допоміг сім'ї клерка Боба, привітно ставився до племінника - сина улюбленої сестри Фен. Ця історія, як і повинно бути в різдвяному оповіданні, закінчується щасливо. І нагадує людям, що вони повинні не марнувати часу, поспішати робити добро ближнім своїм.

Ч. Діккенс "Різдвяна пісня в прозі" скорочено слухати

# data[].attributes.attachment_link.title
"Різдвяна пісня в прозі" АНАЛІЗ (паспорт) - Dovidka.biz.ua

# data[].attributes.attachment_link.description
Рік написання - 1943 Рід - епос Жанр - різдвяна повість Тема - зображення моральної руйнації людини, яка нестримно прагнула збагачення, здатність людини на духовне переродження. Ідея - згубний вплив на людину бажання розбагатіти, уславлення щирих, милосердних, здатних на співчуття людей. Напрям - реалізм з елементами романтизму Головні герої: Ебенейзер Скрудж.

# data[].attributes.headline
«Різдвяна пісня у прозі». Сюжет та композиція твору

# data[].attributes.subject
«Різдвяна пісня у прозі». Сюжет та композиція твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Зачекайте, «Всеосвіта» завантажується…

# data[].attributes.headline
Мультфільм "Різдвяна історія"

# data[].attributes.subject
Мультфільм "Різдвяна історія"

# data[].attributes.attachment_link.title
🎬 Різдвяна історія дивитися онлайн українською 💙💛

# data[].attributes.attachment_link.description
Чудова анімаційна драма від студії Walt Disney Pictures «Різдвяна історія» є екранізацією повісті відомого класика світової літератури Чарльза Діккенса. Дії картини розгортаються навколо літнього чоловіка на ім’я Ебенезер Скрудж. Він страшний скнара, і кожен день думає лише про те, як би заощадити

# data[].attributes.headline
Чарльз Діккенс «Різдвяна пісня у прозі»

# data[].attributes.subject
Чарльз Діккенс «Різдвяна пісня у прозі»

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
В основу сюжету різдвяної казки покладені дива святкової ночі. У якусь мить відбувається досить незначна подія, але після цієї події може початися духовне відродження людини, яка забула, що вона була створена за образом і подобою Божою. Дверний молоток у повісті раптом перетворюється у обличчя Джейкоба Марлі, який помер сім років тому саме у Свят-вечір, кахлі голландської печі, які зображують сцени із Священного Писання, теж раптом затуляються образом померлого. Здається, сам дух Марлі попереджає Скруджа про небезпеку життя без дотримання моральних цінностей. Духи Різдва у цьому творі ведуть Скруджа від перших днів дитинства до самої його смерті, і все це гармонічно сплітається в події однієї ночі. Все це покликане повністю змінити життя строго скнари і поставити його на шлях істинний.
Душа Скруджа настільки замертвіла, що його інколи плутають з померлим компаньйоном та називають Скруджа його ім'ям. Головного героя повісті автор змальовує зморшкуватим та сухим, бездушним і жорстоким, холодним, наче льодова брила ділком. Він увесь час сидить в своїй промороженій конторі та через свою жадібність не дає клерку купити хоч трохи вугілля. Свого героя Ч. Діккенс порівнює с забутим на зимовому холоду вуличним краном, з якого потихеньку капала вода доки він не перетворився на льодову брилу.
Ще більш вражає образ старого Скруджа на фоні його племінника, коли той приходить побажати своєму дядькові веселого Різдва: "Здавалося, від нього пашіє жаром, наче від пічки. Щоки у нього червоніли... очі блищали, а з рота йшла пара".
І ось Скрудж зустрічається з Духом Минулого Різдва: "Твої губи дрижать, - промовив Дух. - А що це котиться по твоїй щоці?". Майже непомітно перші крихітки льодової брили розтоплюється першою сльозинкою, яка котиться по щоці старого скнари. Повільно зникає душевний холод, і він вже жалкує, що прогнав хлопця, якій співав різдвяний гімн, жалкує він і над тим, що не сказав теплого слова своєму клерку. Вже після першої сльозинки Скрудж схлипнув, а потім й заплакав, коли впізнав в маленькому хлопчикові самого себе.
Спочатку Скрудж не вірить Духові Марлі, а Духа Минулого Різдва навіть просить загасити своє світло і намагається зробити це сам. Але Духа Різдва Прийдешнього він уже просить про інше: "Веди мене куди хочеш... Якщо цієї ночі ти теж повинен мене чогось навчити, хай це піде мені на користь". І становиться зрозумілим, що Скрудж не лише з переляку обіцяє виправитися і спокутувати своє минуле зміненим майбутнім, бо невдовзі він виконує те, що пообіцяв Бобові Кречету.
П'ять частин геніального твору видатного англійського письменника Чарльза Діккенса "Різдвяна пісня в прозі" - це пісня на славу Різдва, часу, коли багато людей переглядають свої вчинки в минулому и вирішують змінити своє майбутнє життя в найкращу сторону. Прикладом такої зміни і є історія про старого Скруджа, якого святкові події перетворюють майже на іншу людину, яка визиває у читача співчуття та жалість.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чарльз Дікенс "Різдвяна пісня в прозі"

# data[].attributes.attachment_link.description
В основу сюжету різдвяної казки покладені дива святкової ночі. У якусь мить відбувається досить незначна подія, але після цієї події може початися духовне відродження людини, яка забула, що вона була створена за образом і подобою Божою.