# data[].attributes.headline
"Стара породична кућа"

# data[].attributes.subject
"Стара породична кућа"

# data[].attributes.body
Одличан видео на коме је објашњење ентеријера, екстеријера и пејзажа, након чега следи само дело. Слушате и истовремено гледате све оно што се у делу описује, а што вам данас вероватно није познато: сокл, ганг, китњасти забат, банк, тршчани кров...
На снимку је пресечена последња реченица која гласи: " Прсдстављала је прави рај за птице, а нарочито за детлиће, који су јс чистили од напасти. Али и благодет за укућане, у доба зрења."

# data[].attributes.headline
Анализа дела у форми видео записа

# data[].attributes.subject
Анализа дела у форми видео записа

# data[].attributes.body
Кога мрзи да чита или слуша оно што сам вам ја спремила, може да погледа материјал СуперШколе о овом књижевном делу.

# data[].attributes.attachment_link.title
„Stara porodična kuća“, Pavle Ugrinov - Srpski jezik za 7. razred (#28) | SuperŠkola

# data[].attributes.body
Подсетимо се!
Марк Твен се заправо звао Семјуел Енгхорн Клеменс, а Нушићев псеудоним био је Бен Акиба.
ПСЕУДОНИМ је измишљено име (или и презиме) којим се често служе уметници уместо свог правог имена.
Павле Угринов је заправо псеудоним Василија Поповића.

# data[].attributes.headline
ПРИПОВЕТКА?!

# data[].attributes.subject
ПРИПОВЕТКА?!

# data[].attributes.body
Не може се рећи да је Стара породична кућа приповетка у правом смислу те речи. Недостају јој њени најбитнији елементи: јунаци и догађаји.

ГЛАВНИ МОТИВ је стара породична кућа. Кроз опис њеног изгледа, у овој причи се представља начин живота и становања нашег народа у прошлости. Зато се она може сматрати дескриптивном (описном) прозом, али истовремено и чуваром традиције. Стога је ова прича веома драгоцена.

ЈУНАЦИ
Стварног јунака у причи нема, али је његово присуство представљено индиректно, у лику неименованог приповедача. Глаголски облици употребљени у описивању (видела су се, био је обојен, наслањала се...) сугеришу да приповедач, који веома детаљно описује кућу, заправо у њој тренутно не борави, већ да су у питању његова сећања на кућу у којој је некада становала његова породица.

# data[].attributes.headline
Павле Угринов "Стара породична кућа"

# data[].attributes.subject
Павле Угринов "Стара породична кућа"

# data[].attributes.body
Ко више воли да чита, а мрзи га да тражи читанку, ево текста.

# data[].attributes.headline
 СТРУКТУРУ ПРИЧЕ чине три целине:

# data[].attributes.subject
 СТРУКТУРУ ПРИЧЕ чине три целине:

# data[].attributes.body
1. спољни изглед;

2. унутрашњи изглед;

3. стара крушка у дворишту.

# data[].attributes.headline
1. Спољни изглед

# data[].attributes.subject
1. Спољни изглед

# data[].attributes.body
Приповедач посматра кућу са улице. Описује њен изглед споља, а његову пажњу прво привлаче прозори. Примећује њихову позицију, величину, облик, непрозирност и искривљеност њихових окана, боју дрвенарије (мрка као и сокл) у односу на белу боју зида. Његов поглед се даље усмерава према китњастом забату куће, на ком су иницијали прадеде, и крову прекривеном дебелим слојем трске. У видокругу је још и ганг, уздужни ходник са дворишне стране куће и велика дрвена колска капија.

# data[].attributes.headline
2. Унутрашњи изглед

# data[].attributes.subject
2. Унутрашњи изглед

# data[].attributes.body
Након уласка у кућу, осим што описује распоред појединих просторија у кући (соба са улице, трпезарија са кухињом и соба према воћњаку), приповедач са великом пажњом описује и њихов изглед (делове покућства и предмете које су укућани некада користили, као и њихово посебно место у просторијама). Сликовитост описа сада је прожета приповедачевим доживљајем простора, па описивање постаје сугестивно.

# data[].attributes.headline
3. Стара крушка у дворишту

# data[].attributes.subject
3. Стара крушка у дворишту

# data[].attributes.body
У последњој целини пажња се са куће премешта на један детаљ у природи. То је стара крушка која расте у дворишту. Њен изглед и некадашњи живот представљени су  употребом бројних статичких (описних/дескриптивних) мотива.

# data[].attributes.headline
ОБЛИЦИ КАЗИВАЊА

# data[].attributes.subject
ОБЛИЦИ КАЗИВАЊА

# data[].attributes.body
1. ПРИПОВЕДАЊЕ (НАРАЦИЈА)

приповедање у првом лицу
приповедање у трећем лицу

хронолошко приповедање
ретроспективно приповедање

2. ОПИСИВАЊЕ (ДЕСКРИПЦИЈА)
пејзаж (опис предела)
екстеријер (опис спољашњег простора)
ентеријер (опис унутрашњег простора)
портрет (психолошка, етичка, језичка и социјална карактеризација)

3. ДИЈАЛОГ
(разговор два лика или више ликова)

4. МОНОЛОГ
(обраћање једног лика срби, односно публици)

5. УНУТРАШЊИ МОНОЛОГ
(изношење неизречених мисли књижевног лика)

6. ПОЛИЛОГ
(истовремени говор више јунака у једном делу, вишегласје)

# data[].attributes.body
Описивање

# data[].attributes.headline
КАРАКТЕРИЗАЦИЈА

# data[].attributes.subject
КАРАКТЕРИЗАЦИЈА

# data[].attributes.body
Начин на који јунак говори, прича открива нам нешто о њему (о његовом узрасту, пореклу, образовању...). Такав поступак обликовања лика називамо језичка карактеризација.

Етичка карактеризација истиче етичке (моралне) особине личности, њен однос према правди, истини, добру и злу...

Социолошка (друштвена) карактеризација представља приказ јунака с обзиром на друштво у ком живи. Његове особине су условљене његовим местом у друштву, односно његовим друштвеним статусом, а ту се убрајају: имовинско стање, порекло, образовање, однос јунака и заједнице, односно како средина у којој живи утиче на њега и његово понашање.

Психолошка карактеризација представља слику унутрашњег живота јунака: његове мисли, осећања, стање свести и подсвести. Све се то директно односи на понашање јунака, на његов однос према животу и према другим јунацима, као и на његово опште расположење. Психолошка карактеризација приказује животни став јунака, његове унутрашње сукобе и проблеме са којима се бори.