# data[].attributes.body
L’aire colpeja

suaument la finestra.

La nit s’apropa.

P.E.E. (Inicials de nom i cognoms) Ensenyament (CAM, GES1, GES 2 o COMP Inicial)

# data[].attributes.body
Si no recordes ...
Com saps qui ets cada dia?

Si no recordes...
Només pots saber
Qui vas ser ahir

I en l'oblit.....

Que hi ha que hom no oblida:
la tendresa d'un infant
la música que amaina els sentiments enfervorits
el dibuix que els núvols marquen en el cel
el que les flors inspiren en bellesa i olor
a la teva ment enterbolida

Mare......
Jo t'estimo pel teu oblit!

RRC
Anglés 3.

# data[].attributes.headline
11. Breaking barriers    (Kalidou CFGS )

# data[].attributes.subject
11. Breaking barriers    (Kalidou CFGS )

# data[].attributes.body
Fatima was born in a small town in the south east of Senegal. At the age of three her family brought to Spain. They settled in Andanlucia where her dad founda job in a factory.
She went to school and was the first one of her family to do so. She comes from a very conservative and traditional family. She made it through college and managed to graduate in psychology.  Her biggest dream was to be a writer.  She was inspired by her own story and wanted to document this in a book. She sought to find an editor and struggled to get a book deal.She finally found a small independent editor that was inspired by her story. Fatima became a big advocate for women's rights and causes. She wants to be the voice of many voiceless young girls of immigrant families. Her main focus was acces to education for those young girls. Fatima is a clear example of a big achievement coming from nowhere.

# data[].attributes.body
Un poble vell, molta festa. Més alcohol, protagonista de l’accident que capgiraria la truita.

Es va veure vídua, responsable de deu fills que no omplien la seva immensa soledat. Cada dia respirava un aire ple d'incomprensió dins d’aquella casa vetusta i recosa. Malgrat la seva motxilla d’entrebancs que no feia més que créixer de la mà de la seva desena de bordegassos i totes adversitats extenuants que la vida va creuar-li al camí, cap va poder derrocar un cor tan fort que mai va llençar la tovallola, però, qui ho dubtaria? Estem parlant de la meva mare.

# data[].attributes.body
La Binta viu amb el marit i els seus dos fills. A la tarda mira amb enveja com fan els deures. No hi entén res. Ella no ha anat mai a escola, no sap llegir ni escriure.
Voldria anar a aprendre’n amb unes noies que coneix, però el seu marit no vol que hi vagi.
Avui, malauradament, el seu marit és mort i, amb gran recança, com si el traís, ha decidit fer el pas i ha vingut a inscriure’s.
Tímidament, m’ha explicat que no vol ser analfabeta i he vist ben clar, dins els seus ulls, que ho aconseguirà.

GGB
Anglès 1B

# data[].attributes.body
Era la petita de cinc germans, estimada i cuidada per tots, sempre es va sentir segura.

El seu pare, carinyós i exigent alhora... ”Amb una mirada en tenia prou , no li calia dir res ni fer gaire sermons” era el centre de la llar, m'explicava ella. La seva mare sempre discreta, dedicada de cor a la seva família i al seu benestar va morir quan ella era una adolescent.

La Lola era una bona filla , amiga, estudiant ...tenia intuició i bon gust. Mans delicades per dibuixar i brodar , practicava també la caritat cristiana anant els diumenges al matí a visitar malalts a l'hospital de l'hospici. Per descomptat que també li agradava passar temps amb les seves amigues passejant , rient i anant a ballar...

Es va enamorar d'aquell noi que lluïa un bigoti cuidat i tenia els ulls més radiants que havia vist mai. Sempre apareixia amb la seva colla a la sala de ball quan era el millor moment i es dedicava a interrompre i malbaratar la festa...A la Lola l'atreia la seva força, alegria...l'aventura que traspassava la pell de l'Antoni...

ICG Anglès, 3A

# data[].attributes.body
Un cop va passar tot, la Maria sabia com havien  canviat les coses  al seu voltant, i havia d’afrontar noves situacions, fins ara desconegudes i llunyanes.

La seva empenta, força, il·lusió i les ganes de viure, van fer que  la seva vida tornés a agafar sentit.

Va retrobar-se amb si mateixa, arribant a ser el que sempre havia desitjat, i va ser feliç, fins al final dels seus dies.

Neus Anglès 3 Tarda

# data[].attributes.body
Entren tímids raigs de llum per les branques que cobreix el sostre de la cabanya on viu la Kande a la sabana africana. Avui compleix tretze anys i serà un dia molt llarg. Ha de tenir cura dels germans petits, escombrar la cabanya, rentar la roba i el dinar del migdia. La mare ha d’anar a per aigua. Arriba la nit, està molt cansada i marxa a dormir. Demà no tindrà tanta feina.

Entren tímids raigs de llum pels forats de la persiana. La Kande obre els ulls, salta del llit, obre la finestra i somriu. Avui compleix tretze anys.
DSM Anglès 3A

# data[].attributes.body
Si pugués tornar enrere... Deia l'Aurèlia. Una companya li va dir que sabia d'una dona que la podria ajudar, si estava disposada a pagar el preu que li demanaria.
La habitació era d'allò més mística, al mig d'una taula hi havia una bola de vidre. La vident va escoltar el seu desig llavors li va dir que això tenia un preu.
Li va fer mirar la bola i pensar en tothom que estimava i en els records bonics. L'Aurèlia desprès d'una estona va mirar la vident i li va dir, adéu i moltes gràcies per tot.
McPM
Anglès 3A

# data[].attributes.headline
2. Frida                Ella és diu Frida, una mestra substituta. En el tracte es mostra divertida i amb capacitat per a sorprendre. Les seves paraules enjogassades i la seva capacitat crítica ens sedueixen a foc lent.  És una jove activista social i compromesa. Admiradora de Mafalda, comença sempre les seves classes amb una vinyeta del malaurat Quino, els seus dibuixos humanitaris i inclusius,  tractant la diversitat com una riquesa. A la Frida li agrada dir, amb un somriure contagiós i amb una mirada plena d’intensitat i llum, que no va despentinada, sinó que els seus cabells tenen llibertat d’expressió.                                                                                               Jaume                                                                                       

# data[].attributes.subject
2. Frida                Ella és diu Frida, una mestra substituta. En el tracte es mostra divertida i amb capacitat per a sorprendre. Les seves paraules enjogassades i la seva capacitat crítica ens sedueixen a foc lent.  És una jove activista social i compromesa. Admiradora de Mafalda, comença sempre les seves classes amb una vinyeta del malaurat Quino, els seus dibuixos humanitaris i inclusius,  tractant la diversitat com una riquesa. A la Frida li agrada dir, amb un somriure contagiós i amb una mirada plena d’intensitat i llum, que no va despentinada, sinó que els seus cabells tenen llibertat d’expressió.                                                                                               Jaume                                                                                       

# data[].attributes.body
La Paquita, una noia amb empenta i avançada al seu temps, va decidir l´any 1965 marxar a treballar a Suïssa. Se´n va anar acompanyada de la seva germana i amb un contracte laboral sota el braç.

Va instal·lar-se a Neuchâtel, una petita ciutat de parla francesa. Una de les primeres coses que va fer , amb tota la il·lusió del món, va ser comprar xocolata de tots els sabors i formats . Però va menjar-ne tanta en un dia, que es va posar malalta. D´ençà d´aquella ocurrència, a la Paquita ja no li va fer gràcia la xocolata.

S.M.C.

PAU M45

# data[].attributes.headline
3. No sóc el que penses sinó el que vull ser jo---MMS, Anglès3

# data[].attributes.subject
3. No sóc el que penses sinó el que vull ser jo---MMS, Anglès3

# data[].attributes.body
Cada matí em desperto ben d'hora perque surto a passejar amb el gos, respiro profundament l'aire del nou dia, escoltant de fons el cant dels ocells i gaudint de la frescor de la matinada, veig sortir el sol, em sento plena de vida amb energia i amb sentiments de ser agraïda, saludo la gent del meu barri: Bon dia!
Em desvesteixo de la primavera i em poso el meu uniforme de feina, sóc resolutiva, amable i exerceixo el meu treball amb discreció i respecte com la meva vida, tot i així, de vegades em sento menyspreada i gens valorada quan la societat té el valor d'utilitzar-nos i algun col.lectiu fins i tot insultar-nos. _ El Perquè?
No hi ha cap resposta coherent ni comprensible. Però mai en callaré, sóc persona igual que un home amb els mateixos drets de gaudir de la vida.

# data[].attributes.body
La venjança

Va arribar puntual, una mica nerviosa, amb el millor dels seus vestits i els llavis pintats de vermell. Va exhalar a poc a poc el fum de la cigarreta i es va parar davant la porta uns segons. No va poder evitar el record, quasi permanent, de l’entrevista de feina en la qual va ser discriminada pel fet de ser dona. Va donar una última calada i un sospir va sortir del seu pit. Quan va entrar, va observar detingudament a tots els candidats pel lloc vacant. Ara, com a directora de recursos humans, portaria a terme la seva venjança.