# data[].attributes.body
Mutta monien vuosimiljoonien kuluttua oli ihminen lopulta kyllin viisas. Ihminen sanoi: Kuka täällä puhuu Jumalasta? Otan tulevaisuuden omiin käsiini.

# data[].attributes.body
Hän päätti olla vapaa ja hyvä, pyrkiä kauneuteen ja onneen. Ei enää Jumalan kuvaa, vaan ihminen. Ja koska hänen täytyi uskoa johonkin, uskoi hän vapauteen ja onneen, rahaan ja edistykseen, suunnitteluun ja omaan turvaansa. Sillä turvallisuutensa takeeksi hän oli varustanut maan jalkojensa alla asein, ohjuksin ja ydinkärjin.

# data[].attributes.body
toisena päivänä kuolivat kalat teollisuusvesistössä, linnut hyönteisten tuhoksi tarkoitettuun kemialliseen valmisteeseen, jänikset kadun lyijypilviin, kalat meren öljyyn ja merenpohjan jätteisiin.

# data[].attributes.body
Kolmantenanä päivä kuihtui ruoho maassa ja lehdet puissa, sammal katoilla ja kukat puutarhoissa. Sillä ihminen sääti säät itse ja jakoi sateen tarkan suunnitellusti. Tuli vain pieni virhe mittariin, joka jakoi sateen. Kun he löysivät virheen, makasivat laivat kauniin Reinin kuivassa uomassa.

# data[].attributes.body
Neljäntenä päivänä tuhoutui kolme miljardia ihmistä neljästä. Toiset tauteihin, joita ihminen oli viljellyt, sillä yksi oli unohtanut sulkea säiliöt, jotka olivat valmiina seuraavaa sotaa varten. Ja heidän lääkkeensä osottautuivat tehottomiksi. Niiden oli jo täytynyt auttaa liian kauan ihovoiteissa ja harmillisissa pikkuvaivoissa. Toisen kuolivat nälkään, koska jotkut olivat kätkeneet viljasäiliöiden avaimen. Ja he kirosivat Jumalan, joka toki oli heille onnen velkaa. Tuo rakas Jumala!

# data[].attributes.body
Viidentenä päivänä painoivat eloonjääneet punaista nappia, sillä he tunsivat itsensä uhatuiksi. Tuli verhosi maapallon, vuoret paloivat, meret haihtuivat, ja betonirauniot seisoivat kaupungissa mustina ja sauhusivat. Ja enkelit taivaassa katsoivat, kuinka sininen planeetta muuttui punaiseksi, sitten likaisen ruskeaksi ja lopulta tuhkanharmaaksi. Ja he keskeyttivät laulunsa kymmeneksi minuutiksi.

# data[].attributes.body
Kuudentena päivänä tuli pimeys. Pöly ja tuhka peittivät auringon, kuun ja tähdet. Ja viimeinen keittiötorakka, joka oli elänyt rakettibunkkerissa, kuoli liialliseen lämpöön, joka ei tuntunut siitä lainkaan hyvältä.

# data[].attributes.body
Seitsemäntenä päivänä oli rauha. Vihdoin Maa oli autio ja tyhjä, ja oli pimeää yläpuolella repeämien ja rotkojen, jotka olivat halkeilleet kuivaan maankuoreen. Ja ihmisen henki harhaili haamuna kaaoksen yllä. Mutta syvällä, alhaalla helvetissä, kerroskeltiin jännittävää tarinaa ihmisestä, joka otti tulevaisuuden omiin käsiinsä, ja nauru kajahti ylös enkelien kuoroihin.

# data[].attributes.body
- kierrätä - älä kuluta turhaan vettä - arvosta elämää - älä kuluta enempää kuin tarvitset - vältä muoviroskaa - viljele ja varjele meille annettua luontoa ja maailmaa