# data[].attributes.headline
1960'erne: Trickle down economics – nedsivningseffekt

# data[].attributes.subject
1960'erne: Trickle down economics – nedsivningseffekt

# data[].attributes.body
1. Man overførte kapitalen, så landene kunne investere i ny industri og infrastruktur.
2. Inspirationen fandt man i moderniseringsteorierne.
3. Disse teorier argumenterede for, at der skulle investeres massivt i industri og infrastruktur – helst svarende til over 10 pct. af BNP

# data[].attributes.body
1. Sikker fødevareforsyning, gode sanitære forhold, uddannelse, tryghed og stabilitet, hospitaler m.v., er hovedfokuset i denne bistandsstrategi.
2. Strategien er stadig et af hovedelementerne i mange donorlandes bistand.
3. Man byggede bl.a. skoler, vandingsanlæg og sundhedsklinikker.

# data[].attributes.headline
1980'erne og 1990'erne: Washington Consensus, 'good governance' – og den neoliberale strategi

# data[].attributes.subject
1980'erne og 1990'erne: Washington Consensus, 'good governance' – og den neoliberale strategi

# data[].attributes.body
1. Statens rolle i samfundsøkonomien skal begrænses til et minimum. De frie markedskæfter skal have frit spillerum, og man skal så vidt muligt undgå statslige indgreb i samfundsøkonomien.
2. Man stillede bl.a. følgende krav til ulandene:

Mindre offentlig sektor, offentlige besparelser, privatisering samt balance på offentlige budgetter

Fjernelse af handelshindringer, mere frihandel samt satsning på eksport og det enkelte ulands komparative fordele

Åbenhed over for udenlandske investeringer

# data[].attributes.headline
2000'erne og frem: Industripolitik og 'developmental state'

# data[].attributes.subject
2000'erne og frem: Industripolitik og 'developmental state'

# data[].attributes.body
1. De fleste af de ulande, der var underlagt disse bistandsprincipper, viste ikke overbevisende tegn på udvikling.
2. Samtidig konstaterede udviklingsøkonomer, at de lande, der klarede sig allerbedst – asiatiske vækstlande som Sydkorea, Vietnam, Kina, Taiwan m.v. – på ingen måde havde brugt de neoliberale principper fra Washington-konsensus og 'good governance'.
3. Man skal i langt højere grad skræddersy bistandsindsatsen til det enkelte land og her tage udgangspunkt i landets historiske forudsætninger, erhvervsstruktur, politiske og sociale forhold m.v.