# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tyskland som vi kender det i dag eksisterede ikke i 1864.

Tyskland var et kludetæppe af 35 små og store kongeriger, fyrstendømmer og fristæder kaldet Det tyske Forbund (Der deutsche Bund).

Hertugdømmer Holsten og Lauenborg var også medlemmer af forbundet. Dette indebar at den danske konge som hertug i Holsten og Lauenburg også havde rang af tysk fyrste og dermed var medlem af Det tyske Forbund!

Østrig var som permanent formand den dominerende magt i det tyske forbund. Udstrækningen af det tyske forbund er markeret med en rød streg. Bemærk at kun en del af det østrigske kejserrige i realiteten var en del af forbundet.

Preussen var Østrigs største konkurrent i forbundet ikke mindst pga. det gennemindustrialiserede Ruhr-område (Rheinland-Westfalen), som efter Wienerkongressen 1814-15 blev en del af Preussen. England havde ønsket et stærkt Preussen som modvægt til Frankrig.

Preussen ønskede et samlet tysk rige uden Østrig under preussisk ledelse, hvilket lykkedes efter krigen mod Frankrig i 1870-71. Herefter var det nye tyske kejserrige uden deltagelse af Østrig-Ungarn en realitet.

Det tyske Forbund (Forbundsrådet) besluttede den 7. december 1863 som reaktion på den danske novemberforfatning, der var i strid med aftaler indgået i London i 1851-52, at foretage en eksekution (gennemtvinge Det tyske Forbunds vilje) i Holsten og Lauenborg med en forbundsstyrke bestående af østrigske, preussiske, sachsiske og hannoveranske tropper.

Juleaften 1863 gik 12.000 sachsiske og hannoveranske soldater ind i Lauenborg og Holsten. De danske tropper stationeret i de to hertugdømmer trak sig uden episoder tilbage til Slesvig.

Østrig og Preussen krævede den 16. januar 1864 novemberforfatningen trukket tilbage inden to dage - hvilket var umuligt - og derpå rykkede også østrigske og preussiske tropper ind i Lauenborg og Holsten. Den 1. februar 1864 fortsatte disse tropper ind i Slesvig. Dette var ikke længere en forbundsdagsbeslutning, så nu var der tale om egentlig krig mod Det danske Monarki!

# data[].attributes.attachment_link.description
Tyskland som vi kender det i dag eksisterede ikke i 1864. Tyskland var et kludetæppe af 35 små og store kongeriger, fyrstendømmer og fristæder kaldet Det tyske Forbund (Der deutsche Bund). Hertugdømmer Holsten og Lauenborg var også medlemmer af forbundet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kapitel 2 - Dannevirke - Historiecenter Dybbøl Banke

# data[].attributes.attachment_link.description
For at skaffe plads til den første parallel i angrebsværket angriber preusserne den sydlige del af skanserækken den 28. marts kl. 3 om morgenen. De danske forposter skal kastes helt tilbage til skanserækken, men danske styrker alarmeres hurtigt og angrebet afvises. Dette sker ikke mindst pga. panserskibet Rolf Krake's hurtige indgriben i kampen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
De døde ligger tilbage

Danskerne har nu opgivet at forsvare Dybbølstillingen og tropperne trækker sig nu over til Als via de to pontonbroer, som forsvares af Brohovedskansen. Omkring kl. 14.00 forlader den sidste danske soldat dybbølsiden og de to pontonbroer afbrydes.

Den næste dag bliver parterne enige om en våbenhvile fra kl. 12.00 til 18.00 (forlænges til 19.00), hvor de sidste sårede kan samles op, og de døde kan blive begravet. Hovedparten af de danske døde begraves i store massegrave rundt om på Dybbøl Banke, hvoraf den største indeholder 209. De fleste preussiske døde begraves rundt om på kirkegårdene i området, men enkelte begraves på Dybbøl Banke. Bl.a. 25 i en af fællesgravene på toppen af Dybbøl Banke.

Tabene den 18. april beløb sig til:

Preussiske tab: 1201 døde og sårede

Danske tab: 1669 døde og sårede samt 3131 usårede fanger og desertører

Nogle af gruppen "usårede fanger og desertører" kan være døde, da de danske afdelingers tabslister er mangelfulde.

# data[].attributes.attachment_link.description
Danskerne har nu opgivet at forsvare Dybbølstillingen og tropperne trækker sig nu over til Als via de to pontonbroer, som forsvares af Brohovedskansen. Omkring kl. 14.00 forlader den sidste danske soldat dybbølsiden og de to pontonbroer afbrydes. Den næste dag bliver parterne enige om en våbenhvile fra kl.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Den østrigske flåde kommer

Den danske flåde har indtil nu været totalt dominerende og dermed været i stand til at blokere de tyske havne. Men efter måneders forberedelse er den østrigske flåde fra baser i Adriaterhavet omsider på vej gennem den engelske kanal. Den østrigske flåde er den danske flåde numerisk overlegen, så nu er danskernes herredømme til søs alvorligt truet.

Danskerne har løbende modtaget meldinger om den østrigske flådes sejlads fra Adriaterhavet og til den engelske kanal. Man er derfor forberedt på østrigernes snarlige komme.

Den danske eskadre i Nordsøen forstærkes den 5. maj, så den nu er på to fregatter og en korvet. Eskadrens opgave er at møde den østrigske fortrop, inden den østrigske hovedstyrke når op. Danskerne forventer at kunne slå den østrigske fortrop, som skulle bestå af to fregatter samt et antal preussiske kanonbåde.

Den østrigske eskadre under ledelse af kaptajn Tegetthoff har ordre til hurtigst muligt at angribe den danske flådeeskadre. Den 9. maj om morgenen modtager Tegetthoff melding om, at den danske eskadre er i farvandet ved øen Helgoland. Han stikker derfor straks i søen igen for at gå danskerne i møde.

Kl. 10 sigter danskerne i første omgang røgen fra det britiske krigsskib "Aurora", som skal hævde britisk territorialfarvand omkring Helgoland, der var britisk siden 1814. Kort efter ses også røgen fra de østrigske skibe (2 østrigske fregatter og 3 preussiske kanonbåde), og kursen sættes direkte mod disse. Den østrigske eskadre har ligeledes sigtet danskerne og nu sejler de to eskadrer for fuld damp imod hinanden.

Kl. 13.45 åbner østrigerne ild på ca. 4 km afstand. I de følgende timer ligger de to eskadrer overfor hinanden, og der kæmpes indædt fra begge sider. Efterhånden begynder den danske ild at gøre sin virkning, da danskerne formår at koncentrere skydningen mod det østrigske kommandoskib "Schwarzenberg". Henad kl. 4 må "Schwarzenberg" med brændende fokkemast trække sig ud af kampen og sætte kursen mod Helgoland for dermed at redde skibet ind på neutralt område. Den anden østrigske fregat "Radetzky" lægger sig dygtigt imellem, og godt hjulpet af en rorskade på den hurtigste danske fregat "Jylland", lykkes det at redde alle skibene ind på det neutrale område.

Den danske eskadre kaldes nu tilbage til Norge, hvorefter man begiver sig til København, da en våbenhvile nu træder i kraft. Den østrigsk-preussiske eskadre sejler i ly af mørket og med slukkede lanterne til Cuxhaven, hvor skaderne fra kampen kan blive udbedrede.

# data[].attributes.attachment_link.description
Den danske flåde har indtil nu været totalt dominerende og dermed været i stand til at blokere de tyske havne. Men efter måneders forberedelse er den østrigske flåde fra baser i Adriaterhavet omsider på vej gennem den engelske kanal. Den østrigske flåde er den danske flåde numerisk overlegen, så nu er danskernes herredømme til søs alvorligt truet.

# data[].attributes.attachment_link.description
De preussiske tropper trævler i løbet af morgenen det danske forsvar op, og kl. 5.30 opgiver danskerne forsvaret af øen og trækker sig under stadig kamp tilbage til halvøen Kegnæs. Herfra udskibes tropperne i løbet af de næste dage, og den 1. juli forlader den sidste danske soldat Als.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kejserriget Tyskland dannes

Frankrig føler sig i stigende grad truet af det nye, stærke Preussen, og man frygter dannelsen af et stortysk rige under preussisk ledelse. I sommeren 1870 finder man den franske ære gået for nær i et spørgsmål om tronfølgen i Spanien. Frankrig føler sig tvunget til at erklære Preussen krig den 19. juli 1870, selvom det franske forsvar er meget dårligt forberedt og det preussiske tilsvarende godt forberedt. Den franske befolkning har fået indtryk af at det franske militær er blevet moderniseret og vil kunne klare enhver tænkelig modstander. Planerne er bare langt fra gennemført, hvilket Preussen udmærket er klar over.

Som forventet af den preussiske kansler Bismarck fører den franske krigserklæring til at alle tyske stater slutter op om Preussen. Den tyske mobilisering er meget veltilrettelagt og gennemføres i et for den tid uhørt tempo. På kun 2 uger har man via dygtig brug af det veludbyggede jernbanenet bragt en moderne organiseret og veluddannet hær på 384.000 mand frem til den franske grænse. På fransk side har man kun formået at samle en hær på 244.000 mand.

Den preussiske fæstning ved Sønderborg bliver erklæret i belejringstilstand og styrken forøges til 4.000 mand.

En fransk udsending kommer den 1. august til København for at drøfte en mulig dansk militær deltagelse i krigen. Samtidig ankrer en fransk flåde på 8 panserfregatter op syd for Skagen som optakt til en landsætning af et fransk ekspeditionskorps og en blokade af de tyske østersøhavne.

Den danske folkestemning kræver dansk deltagelse i krigen! Forhandlingerne resulterer i et forslag om dansk deltagelse i krigen under forudsætning af at en stærk fransk flåde sikrer de danske farvande, samt at en fransk landgangsstyrke på 40.000 mand føres frem til østersøområdet. Den franske styrke skal i forening med et dansk korps på 20.000 mand angribe Preussen nordfra gennem Slesvig.

Der indløber nu alarmerende meldinger om store tyske sejre i Nordfrankrig. Den danske interesse for deltagelse i krigen kølnes, og sagen løber ud i sandet. Den 1. september lider en fransk armé et stort nederlag ved Sedan, hvor den franske kejser Napoleon III endda bliver taget til fange! Nederlaget udløser revolution i Paris, og kejserinden flygter til England.

Efter sejren ved Sedan koncentrerer tyskerne sig om at belejre Metz og Paris. Metz kapitulerer i slutningen af oktober, hvorefter tyskerne går mere offensivt til værks mod de resterende franske arméer. Paris overgiver sig den 27. januar 1871 og krigen slutter reelt den 28. februar 1871. Den 10. maj 1871 underskrives fredstraktaten i Frankfurt am Main.

Krigen mod Frankrig førte til den ønskede samling af de nord- og sydtyske stater. Den 18. januar 1871 udråbes den preussiske konge til kejser af de tyske fyrster i spejlsalen på slottet Versailles (lige udenfor Paris). Det nye tyske kejserrige er dermed grundlagt, og Berlin er det nye Tysklands hovedstad.

# data[].attributes.attachment_link.description
Frankrig føler sig i stigende grad truet af det nye, stærke Preussen, og man frygter dannelsen af et stortysk rige under preussisk ledelse. I sommeren 1870 finder man den franske ære gået for nær i et spørgsmål om tronfølgen i Spanien. Frankrig føler sig tvunget til at erklære Preussen krig den 19.

# data[].attributes.body
Regeringen laver i 1863 Novemberforfatningen, en fælles forfatning for kongeriget Danmark og Slesvig. Østrig og Preussen kræver forfatningen trukket tilbage (ligeledes Slesvig-Holsten, da de ønsker et samlet Slesvig-Holsten), hvilket ikke sker - og så starter krigen.

# data[].attributes.body
Den danske hær tror, at de kan slå fjenden ved forsvarsanlægget  Dannevirke (ved Ejderen), men overvurderer stillingen, så de danske tropper trækker sig tilbage - bl.a. mod Dybbøl.

# data[].attributes.body
Dybbøl er vigtig, da det bl.a. er den sidste del af hertugdømmet, som Danmark holder besat, og da man herfra til søs kan afskære tyskernes forsyningslinjer nordpå. Preusserne angriber ad flere omgange, bl.a. via kanoner på Broagerland og preussiske soldater, der laver parallelle skanser til danskernes.

# data[].attributes.body
D. 18. april:
Det voldsomste angreb på stillingen sættes ind. Danskerne opgiver efter kampen og trækker sig tilbage på Als. En våbenhvile indgås.

# data[].attributes.body
Danskerne opgiver nu også tilbage fra Fredericia-fæstningen. Den østrigske flåde bekæmper den danske flåde ved Als. En våbenhvile træder dog i kraft (London-konferencen). Forskellige forslag til grænsedelingen foreslås, men forhandlingerne bryder sammen.

# data[].attributes.body
Preussiske styrker angriber Als, men danskerne kan ikke forsvare øen, så de trækker sig. Als er tabt. Den danske regering anmoder om våbenhvile.

# data[].attributes.body
Danmark taber totalt og må afstå hertugdømmerne (2/5-dele af landets størrelse). Preussen indlemmer Slesvig-Holsten. Da kejserriget Tyskland dannes i 1870, bliver Slesvig en del af dette.