# data[].attributes.attachment_link.title
Understanding Digestion (Mr. W's Music Video)

# data[].attributes.body
Mad vi skal spise

vores kost vi skal prise

Det hele starter i vores mund

her kan vi tygge til det gør ondt

Amylase i vores spyt, vores mund som en vandpyt.

nedbryder Så vores spiserør transporterer

Bevæger sig med rytme, vores flow du skal supportere.

I vores sæk HCL og pepsin opblandes

galde emulgerer triglyceriderne så det overmandes

Bugspytkirtlen neutralisere

tyndtarmen producere så vi kan spalte proteiner

Tyktarmen er fyldt med bakterier

Endestationen er endetarmen

# data[].attributes.body
https://youtu.be/blHxLDJZdQE

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Måske skal du gemme denne artikel til januar? Særligt hvis du er en af dem, som virkelig elsker julemad og -drikke.

Det er desværre slet ikke så behageligt for fordøjelsessystemet at blive fodret med fed mad og alkohol en måned i træk, som det er for dine smagsløg.

Særligt leveren bliver sat på overarbejde, som et værn mod de skadelige effekter af julens usunde vaner.

Det gør den, fordi leveren er det første organ, der tager imod blodet fra tarmen med alle de fordøjede næringsstoffer.

5 velvalgte modtræk kan forhindre din lever og din fordøjelse i at blive slået helt ud af kurs. De 5 råd kommer vi til.

Men først må vi hellere lige forstå, hvorfor så mange mennesker nyder julens fede, salte mad.

Når andeconfit'en smelter på tungen, går stenalderhjernen grassat

Fedt og salt er begge potente smagsforstærkere. Fedtet virker allerede på næseborene som mikroskopiske partikler, der stimulerer næsens sensoriske nervefibre, når du snuser til flæskestegen i ovnen.

Derudover får følelsen af fed mad i munden hjernen til at lyse op som et juletræ; ikke bare i det primære smagscenter, men også i hypothalamus (det autonome nervesystem, der styrer stofskifte, sult, søvn) og det limbiske system (følelser, indlæring, hukommelse).

Der lader endda til at være en sammenhæng mellem mængden af fedt i maden, og hvor høj den resulterende hjerneaktivitet er.

Salt giver på samme måde både et sus på tungen og i hjernen. Når du spiser salt udløses endorfiner fra hjernen; kroppens eget narkotika. Blandt andet menes endorfinerne at stimulere Amygdala, der spiller en central rolle i vores regulering af følelser.

Salttrangen er måske en overlevelsesmekanisme, vi har arvet fra stenaldermennesket - det er nemlig livsfarligt at mangle salt, mens kroppen bedre kan kompensere, når den får for meget salt.

Alkohol fuldender usund juletrio

Alkohol kommer ind som en tredje ingrediens i mange danskeres julemenu. Men hvorfor får man sådan lyst til at skylle andeconfit'en ned med snaps, øl eller vin?

Alkohol er, i modsætning til salt og fedt, ikke en smagsforstærker i sig selv. Men alkohol bliver en smagsforstærker i kombination med fed mad.

Lidt teknisk, så kan alkohol nemlig opløses både i fedt- og vandfase. Det gør alkohol i stand til at binde velsmagen fra andefedtet og opløse det i mundvandet, sådan at andelåret smager ekstra godt.

Dertil kommer - måske vigtigst - alkohols akutte virkninger på centralnervesystemet i form af manglende selvkontrol, dæmpning af hjernens mæthedscenter og stimulation af sultcentret.

At mennesket historisk alligevel altid har været draget mod alkohol, har formentlig at gøre med alkohols afhængighedsskabende virkning og det sociale aspekt af alkoholindtag.

Det er altså ikke så mærkeligt, at danskerne propper sig med julemad og går på juledruk i december måned: Der er god evidens for, at vi naturligt bliver draget mod de tre ingredienser: fedt, salt og alkohol.

Desværre er netop de tre ingredienser vanvittigt usunde for os. Særligt fedt og alkohol er en rigtig dårlig kombination for fordøjelsen.

Bliver tarmene mere velsmurte af brune kartofler?

Desværre, nej. Tværtimod går maven i stå, når flæskestegen ryger indenbords.

Oddsene for at blive forstoppet fordobles, hvis du spiser meget fedtholdig mad, sammenlignet med hvis du spiser mad med normalt indhold af fedt.

Mekanismen er, at fedtet sløver tarmens peristaltik (dvs. tarmens bevægelser), sådan at føden bevæger sig langsommere igennem tynd- og tyktarm.

Studier på mus har endda vist, at et særligt indholdsstof i fedtet (palmitinsyre) virker giftigt på tarmsystemets nerveceller, og får dem til at begå celle-selvmord.

Når tarmens nerveceller dør, kan de selvfølgelig ikke længere sende signaler til tarmen om at trække sig sammen og transportere føden gennem tarmkanalen.

Fedt er også tungere at fordøje end kulhydrater og æggehvidestoffer. Det gør, at tarmene skal bruge mere tid med den fedtholdige mad, inden de har trukket al næringen ud.

Endelig er julemaden ikke særlig rig på fibre - medmindre man spiser en stor portion rødkålssalat. Fibre er ekstra gode til at sætte skub i tarmperistaltikken, så for få fibre kan yderligere bidrage til juleforstoppelsen.

Det er en dum idé at marinere din lever i alkohol og brun sovs

Din lever i januar risikerer at ligne foie gras: Smækfyldt med fedt. Bare en måneds ekstrem vellevned kan gøre, at leveren ophober store mængder fedt.

En normal lever indeholder mindre end fem procent fedt, men den overskydende energi i både alkohol og fed mad får leveren til at lagre fedt i en sådan grad, at mere end to tredjedele af leveren kan være omdannet til fedt.

I værste fald stresser fedtet leveren så meget, at der opstår såkaldt fedtleverbetændelse. Fortsætter fedtleverbetændelsen kan det med tiden føre til arvæv i leveren og skrumpelever.

Man kan få fedtleverbetændelse af både for meget alkohol og for meget fedt på sidebenene. Men noget tyder på, at det er farligere end som så at blande de to:

Risikoen for leversygdom mere end firedobles, hvis man både er svært overvægtig og drikker for meget, end hvis man kun kan nikke ja til én af delene.

5 gode råd til dig og din lever

Nogle simple huskeregler og gode vaner kan hjælpe dig igennem julemåneden, uden at du behøver at leve i ren askese:
1) Hold pauser
Dette gælder særligt for alkohols skadelige virkninger på leveren. Leveren er nemlig det eneste organ i kroppen, som kan gendanne sig selv, eksempelvis hvis en del af den fjernes under en operation. På dén måde er den en slags kroppens egen superhelt.

Det betyder, at de leverceller, som ødelægges på grund af fedtleverbetændelse, kan vokse frem igen som raske leverceller, hvis de bare får ro. Det kræver tre til seks måneder for leveren at komme sig helt efter en fedtleverbetændelse, men bare seks dages pause kan fjerne 12 procent af det overskydende fedt.

Giv leveren hyppige fridage i løbet af december, så kan den nå at komme sig en lille smule Dermed står du og dit leverhelbred bedre, når januar kommer.
2) Husk at tygge maden
Mange kommer til at overspise ved det store tag-selv-bord. Ved at tygge maden øges mæthedsfornemmelsen.

Man kan også med fordel spise en portion grønsagsfibre, eksempelvis en god rødkålssalat. Fibrene mætter, og så er de meget mindre næringsrige end det øvrige julemad.
3) Drik vand til
Hvis du skifter hver anden juleøl ud med et glas vand, drikker du mindre, men du modvirker også den dehydrering, som alkohol kan udløse. Og tømmermændene har det med at være væsentligt mindre dagen derpå.

Overvej endelig også at putte noget af alkoholen i en gryderet i stedet for i glasset. Dér giver det ekstra smag uden at gøre skade. Men husk at der højst skal være én procent alkohol i mad - mere end det får alkoholsmagen til at dominere.
4) Dyrk motion
Motion er ikke kun godt til at få decembers ekstra fedt væk fra sidebenene.

Fysisk aktivitet holder gang i tarmene, så du ikke bliver forstoppet; appetitregulerer, så du ikke spiser mere, end hvad du har brug for, samt styrker musklernes og leverens insulinfølsomhed, så din krop er mere parat til at stå imod julens søde sager.
5) Hvis alt andet glipper, så prøv 'hvid januar'
Hvid januar er en måned helt uden alkohol. Det kan også være en god måde at kickstarte de gode vaner for årets første 11 måneder.

Så gør det jo ikke noget, at flæskestegen også kommer på bordet næste december.

# data[].attributes.attachment_link.title
Sådan påvirker decembers flæsk, sovs og snaps din fordøjelse

# data[].attributes.attachment_link.description
Måske skal du gemme denne artikel til januar? Særligt hvis du er en af dem, som virkelig elsker julemad og -drikke. Det er desværre slet ikke så behageligt for fordøjelsessystemet at blive fodret med fed mad og alkohol en måned i træk, som det er for dine smagsløg.

# data[].attributes.body
Der var engang et lille stykke mad der skulle på en lang og spændende rejsen. Maden var meget spændt men også lidt nervøs for sin færd. Det skulle nemlig gennem fordøjelsessystemet. Rejsen startede ved, at maden blev spist af et menneske og tygget i til mindre stykker mad og tilsat spytamylase, der var med til at nedbryde stivelsen i maden til mindre sukkerarter. Derefter begav maden sig gennem spiserøret, hvor det blev transporteret gennem fordøjelseskanalen af peristaltiske bevægelser. Nu befandt maden sig i mavesækken. Her blev maden æltet og opblandet med mavesyre og enzymet pepsin, som var med til at nedbryde proteinerne i maden. I mavesækken blev der også tilsat galde som var med til at emulgere og nedbryde madens triglycerider - også kaldet fedtstoffer.

Maden syntes efterhånden, at der var sket meget på sin rejse indtil videre, og var faktisk blevet lidt sur efter mavesyren, men dens færd var langt fra overstået for nu begyndte turen gennem tarmene.

Maden begav sig nu gennem tolvfingertarmen, hvor enzymerne lipase, peptidase og amylase yderligere nedbrød flere af madens proteiner, stivelse og fedtstoffer, og bicarbonat som neutraliserede maden efter den havde været udsat for mavesyren. Fra tolvfingertarmen og ned i tyndtarmen bevægede maden sig nu. Tyndtarmens celler producerede enzymerne peptidaser, laktase, maltase og sakkarase der hver især spaltede madens proteiner, mælkesukker, maltose og sakkarose til aminosyrer, fedtsyrer og monosakkarider. Aminosyrerne og monosakkariderne blev nu overført fra tarmcellerne til blodet ved hjælp af faciliteret diffusion, mens fedtsyrerne først skulle optages i tarmcellerne ved hjælp af simpel diffusion og derfra endnu engang omdannes til triglycerider før de kunne transporteres til blodet fra lymfesystemet, hvor det havnede ved hjælp af exocytose.

Madens rejse var næsten ovre nu, men inden da skulle den gennem tyktarmen, hvor madens vand og salte blev optaget. Tarmbakterierne i tyktarmen omdannede også en mindre del af madens cellulose, som var vigtig for kroppen, da de var med til at sikre en hurtig transporttid gennem kroppen og binde vand og skadelige stoffer til kroppen som den derefter kunne skille sig af med. Resten af cellulosen blev i maden da kroppen ikke havde enzymer til at nedbryde det.

Fra tyktarmen begav maden sig nu ud på sidste del af sin rejse gennem endetarmen og ud af kroppen.

Madens rejse var nu ovre og den levede lykkeligt til sine dages ende….

# data[].attributes.body
(melodi: i en kælder sort som kul)
Når vi spiser luksus mad

så skal det fordøjes,

det skal tygges rigtig godt.

så vi ikke bliver fede.

enzymerne har brug for hjælp,

så de kan nedbryde det,

derfor skal vi tygge’

og ikke bare sluge.

når vi har tygget det,

så skal det jo videre.

ned i mavesækken nu,

også gerne videre.

når det har været tarmen rundt,

føles det jo rigtig sundt,

at det får en ende,

ud af den anden ende.

når det skulle tarmen rundt,

var det 4 steder.

den første var jo ikke så slem,

glider bare videre.

galde hjælper super fint

fordøjelsen er jo ikke til grin

for den kommer videre

ud til “tyndere” sider

# data[].attributes.body
For at leve må vi spise

grøntsager såvel som kød og grise

Maden bliver tygget i vores mund

men kun for en stund

For maden bliver nedbrudt og sunket

for i fordøjelseskanalen at kunne blive munket

De mindre bestanddele passere tarmvæggen og optages i lymfen eller blodet

Maden æltes og opblandes med HCI og enzymet pepsin

uanset om du har spist gulerødder eller svin

de gode mineraler osv bliver optaget i kroppen

og nu er affaldsmaterialet klar til at blive dumpet på potten

# data[].attributes.body
Vi spiser mad som gør os glad

Fyldt med kulhydrater af masser arter

Fedtstoffer så det popper

Proteiner som giver os energi i mange timer

Ind i munden tyg det godt, uhh det flot

Gennem røret det nu det sker

lad os se processen finde på mer

I mavesækken frigives saltsyre

Det styre

Maden har ændret sig fra stort til småt og det er godt

Nu skal vi videre til tolvfingertarmen og give den hele armen.

Enzymer fra bugspytkirtlen og galde fra leveren

her får vi en på opleveren.

Så bliver det nedbrudt til mindre stykker

så det kan komme ud hvor det rykker

I tyndtarmen er vi på vej mod enden

Men vi har stadig noget i klemme

Proteiner, kulhydrater og fedt nedbrydes færdigt

Nu vi bare ærlige

Næringsstoffer optages i blodet

Nu skal det heller ikke blive for rodet

Vi skal lige have det sidste med

Inden vi tager afsted

Det dårlige sorterer vi fra

Så vi kan gøre klar

Til turen mod endetarm

Hvor den kommer ud helt varm

Og nogen gange med larm

Rejsen slutter her nu kan vi ikke mer.

Sund fordøjelse er den rene fornøjelse.

# data[].attributes.headline
Micala, Anna og Clara - Digt om fordøjelse

# data[].attributes.subject
Micala, Anna og Clara - Digt om fordøjelse

# data[].attributes.body
Vi får maden ind i munden

Det bliver ført hen ad tungen

Tænderne tygge må

Stykkerne de bliver små

Føden sejler ned

Af det muskuløse spiserør det gled

Føden i den todelte mavesæk er

De sure safter blander sig hver

Mikroorganismer dræbes imens

Proteiner nedbryder pepsin intenst

Tolvfingertarmen er opkaldt efter længde

Som er tolv fingres bredde

Det er den første del af tarmen

Herhen har maden klaret den

Føden føres til tyndtarmen

Her får den hele armen

Næringsstoffer optages der

Proteiner nedbrydes til aminosyrer her

En næsten helt fordøjet føde når tyktarmens system

Bakterier nedbryder de sidste fibre, sikke et rim

De sidste ufordøjelige rester i endetarmen ender

Før numsehullet dem væk sender

# data[].attributes.attachment_link.title
Digestion Narrative Storyboard by da-examples

# data[].attributes.attachment_link.description
Storyboard Text Hvad vil du have? Jeg vil gå til en kalkun sandwich med salat og tomat.﻿ Amber er sulten, så hun går til en butik for at købe noget mad. Hun beslutter at bestille en kalkun sandwich. Amber tager en bid. Først tyges maden, som bryder den op i mindre stykker.