# data[].attributes.headline
Пам‘ятки про Тараса Шевченка у Львові 

# data[].attributes.subject
Пам‘ятки про Тараса Шевченка у Львові 

# data[].attributes.body
Історія будівництва у Львові монумента Тарасу Шевченку бере свій початок з кінця ХІХ ст. Першими ідею спорудження пам’ятника висунули українські студенти Кракова у 1892 році. У 1899 році Наукове Товариство імені Шевченка придбало кам’яницю на Губернаторських Валах (тепер вул. Винниченка, 28) та звернулося із проханням до ради міста Львова виділити біля неї місце для встановлення монумента Кобзареві (площа від вулиці Куркової до римсько-католицької семінарії).
Легка Ольга

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Тар

# data[].attributes.body
Цікаві факти про Тараса Григоровича Шевченка Хорошенький Максим

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Кафедра прикладної механіки Луцького НТУ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про Шевченка написано дуже багато, але є цікаві епізоди із його життя, про які ми ще дуже мало знаємо.
Факт 1
Основна освіта майбутнього основоположника української літератури - лише два роки у церковній школі у місцевого дяка. Багатьма своїми знаннями майбутній поет завдячує красуні Софії Григорівні Енгельгардт. Саме вона навчила Тараса польської і французької мови. Однак перші уроки мови Шевченко отримав все ж від лакеїв, і в Петербурзі нерідко насміхались з уже вільного митця: "Пан Шевченко бардзо добже мови по-польску, але в его мове завше ест цос хлопского".
Факт 2
Тарас Григорович Шевченко був людиною середнього зросту. Зберігся "Формулярний список про службу лінійного Оренбурзького батальйону №1" за 1953 рік, у якому зазначено зріст рядового Шевченка 2 аршини і 5 вершків, що дорівнює 164, 46 см.
Факт 3
Навесні 1838 року російський поет Василь Жуковський та художник Карл Брюллов вирішили викупити талановитого юнака із кріпацтва. Погодився відпустити Тараса і пан Енгельгарт, але запросив неймовірну на той час суму - 2500 рублів. Аби знайти потрібні гроші, Брюллов намалював вихователя спадкоємця престолу Жуковського, і друзі продали портрет з аукціону, участь у якому взяла й імператорська родина. Розіграш відбувся 22 квітня 1838 року, а вже 25 квітня Тарас отримав відпускну.
Факт 4
Традиційно на портретах у підручниках Шевченко постає перед дітьми людиною похилого віку із суворим обличчям у високій шапці та кожусі. Насправді ж після звільнення колишній кріпак став модним портретистом у Петербурзі, мав добрий прибуток, а тому і вдягався досить модно. Так, у своєму щоденнику Тарас із задоволенням описував придбання ним за 100 рублів плаща-макінтоша.
Факт 5
Головний доробок Великого Тараса - "Кобзар", у якому зібрано усі перлини з намиста його творчості. Проте мало хто знає, що у Шевченковій спадщині є і прозові твори, такі, як драма "Назар Стодоля", і навіть повісті російською мовою. Щоправда, літературознавці погоджуються в думках, що написанні російською мовою на засланні повісті поступаються за мистецькою якістю віршованим творам. Можливо, тому вони так і не були надруковані за життя Кобзаря.
Факт 6
В останній рік свого життя Тарас Шевченко власним коштом видав "Букварь южнорусскій", за яким навчатися грамоті рідною мовою мали дорослі українці в недільних школах. Буквар містив азбуку з друкованими та прописними літерами, тексти для читання, цифри, таблицю множення, переспіви Псалмів Давидових та п'ять щоденних молитов. Однак згодом Буквар був заборонений і вилучений з метою нерозповсюдження недільними школами. І це, не зважаючи на те, що "ничего в себе противного законам не заключает", як говорилось у доносі.
Факт 7
До наших часів в оригіналах і частково в гравюрах на дереві і металі дійшло 835 картин Шевченка. Їх виконано олією, тушшю, аквареллю, свинцевим олівцем, сепією та в техніці офорта. Проте лише незначна частина художніх творів має авторські підписи, а дати створення - ще менша.
Факт 8
Існує дві могили Тараса Шевченка. Перша знаходиться у Петербурзі на Смоленському кладовищі, друга - на Чернечій горі поблизу міста Канів. Справа в тому, що, відчуваючи наближення смерті, Кобзар просив поховати його на Батьківщині. І через 58 днів за клопотанням Михайла Лазаревського Тараса було перепоховано в Каневі.
Факт 9
На початку 70-х років минулого століття вдалося вперше зблизька сфотографувати Меркурій. Космічна станція "Марінер-10" зафіксувала близько 300 кратерів, один з яких було названо на честь Тараса Шевченка. Його діаметр - 137 км. А у грудні 1976 року Кобзарем було названо астероїд головного поясу 2427.
Факт 10
Найбільший портрет Тараса Шевченка площею понад 500 м² було намальовано в Харкові в жовтні 2014 року на стіні 17-поверхівки. Це графіті за адресою проїзд Садовий, 30 занесене до Книги рекордів України. Силует зображення малювали по ночах більше двох тижнів. На втілення задуму художників знадобилось близько 900 балонів аерозольної фарби. Для графіті творчою групою Kailas-V обрано портрет пензля Івана Крамського. Ширина готового малюнка становить 12 метрів, а висота - 43 метра.

Відома цитата з листа Тургенєва до Герцена: "Скажи два слова в "Колоколе" о смерти Шевченка. Бедняк уморил себя неумеренным употреблением водки". Тургенєв був особисто знайомий з Шевченком, крім того, у них були спільні друзі, наприклад, сім'я Опанаса Марковича (про що зауважує Михайло Драгоманов), тож інформацією володів, очевидно, з перших уст. Утім, у спогадах іншого доброго знайомого Шевченка, Миколи Костомарова, віднаходимо цілу низку прикладів, які нібито мають свідчити на захист митця. Костомаров, мовляв, безліч разів бачив, як Шевченко випиває, і то неабияк випиває ("десяток склянок чаю з додаванням рому"), але лише раз зустрів поета по-справжньому п'яним (і то у більш пристойному вигляді, аніж решта компанії, яка його супроводжувала). Тож така репутація Тараса спричинена радше його стійкістю до алкоголю.

А полковник Косирев, згадуючи про період служби Шевченка у Ново-Петровському укріпленні, пише, що від пригощань художник не відмовлявся, частіше пив у гостях, ніж своїм коштом, і міг впитися до того, щоб заснути просто в домі господарів. Одного разу молодь поклала Шевченка на двері і, співаючи церковних пісень, носила його у такому вигляді, відповідаючи цікавим: "Шевченка хоронимо!".

за матеріалами сайту uchilka.in.ua та tsn.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
10 ЦІКАВИХ ФАКТІВ ПРО ТАРАСА ШЕВЧЕНКА - Кафедра прикладної механіки Луцького НТУ

# data[].attributes.attachment_link.description
Про Шевченка написано дуже багато, але є цікаві епізоди із його життя, про які ми ще дуже мало знаємо. Факт 1 Основна освіта майбутнього основоположника української літератури - лише два роки у церковній школі у місцевого дяка. Багатьма своїми знаннями майбутній поет завдячує красуні Софії Григорівні Енгельгардт.

# data[].attributes.headline
Маловідомі факти про Тараса Шевченка

# data[].attributes.subject
Маловідомі факти про Тараса Шевченка

# data[].attributes.body
Хорошенький Максим

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Черкаська районна адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цьогоріч в Україні святкують 206 річницю від дня народження Кобзаря, який став символом боротьби за українську державність.
Тарас Григорович Шевченко - видатний поет, художник, гордість і натхнення українського народу. Про життя та діяльність цього славетного майстра написано багато книжок. Та в біографії Кобзаря є й цікаві факти, відомі далеко не всім, зате вони повною мірою розкривають багатогранність характеру і таланту митця.

У 1861 році Тарас Григорович за власні кошти видав Буквар. Книга вийшла накладом у 10 тис. примірників і була призначена для вивчення грамоти у безкоштовних школах.

Про кохання в житті Тараса Шевченка розповідають багато. Зокрема те, що протягом декількох десятків років його не полишало бажання одружитися та мати сім´ю. Останнім захопленням і претенденткою на роль дружини митця була 20-річна Ликера Полусмак. На той час поету виповнилось 46. Шлюб не склався, і офіційних версій цьому декілька. Одна з найімовірніших - груба селянка Ликера не відповідала тонкій і чуттєвій душі Шевченка.

Освіта митця - всього 2 класи. Здобував він її у церковно-приходській школі. Проте поету вдалося створити одну з найбільш популярних книг української класичної літератури. Мова йде про "Кобзар", який було перевидано понад 8 мільйонів разів. У Черкасах навіть створено цілий музей, присвячений цій віршованій збірці.

У Шевченка є дві могили: на Смоленському кладовищі в Петербурзі, місті, в якому він помер і був спочатку похоронений, та в Каневі. До Канева труну із тілом перевезли через два місяці після смерті поета, відповідно до його заповіту.

Поезію нашого майстра слова перекладено більше ніж ста мовами світу. Серед них - японська, корейська, арабська і міжнародна мова есперанто. Найбільше перекладів зроблено польською, англійською та російською.

Іменем Шевченка названо багато населених пунктів та географічних локацій по всій планеті. Наприклад, тільки в Україні - 164 назви. Окрім того, на честь Кобзаря названа гірська вершина Північного Кавказу (висота 4200 м), морська протока в Аральському морі та навіть кратер на Меркурії, діаметр якого - 137 кілометрів.

У світі встановлено аж 1384 пам´ятники Шевченку, з них в Україні - 1256. Інші монументи нашого поета прикрашають міста в Бразилії, Китаї, Америці.
Життя і творчість Тараса Шевченка - не до кінця звідана сторінка нашої історії...

# data[].attributes.attachment_link.title
Маловідомі факти про Тараса Шевченка | Черкаська районна адміністрація

# data[].attributes.attachment_link.description
Цьогоріч в Україні святкують 206 річницю від дня народження Кобзаря, який став символом боротьби за українську державність. Тарас Григорович Шевченко - видатний поет, художник, гордість і натхнення українського народу. Про життя та діяльність цього славетного майстра написано багато книжок. Та в біографії Кобзаря є й цікаві факти, відомі далеко не всім, зате вони повною мірою розкривають багатогранність характеру і таланту митця.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник Тараса Шевченка в Кропивницькому

# data[].attributes.subject
Пам'ятник Тараса Шевченка в Кропивницькому

# data[].attributes.body
Назаренко Єлизавета

# data[].attributes.attachment_link.title
Пам'ятник Тарасові Шевченку (Кропивницький) - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Пам'ятник Тарасові Шевченку в Кропивницькому - пам'ятник видатному українському поетові та мислителю Тарасові Григоровичу Шевченку в місті Кропивницький. Кропивницький пам'ятник Тарасові Шевченку розташований у середмісті в сквері Шевченка перед будівлею Кіровоградської обласної бібліотеки для дітей ( вул. Шевченка, 5/22). Автори пам'ятника - відомі київські скульптори Макар Вронський і Анатолій Гончар та місцевий кропивницький архітектор Анатолій Губенко.

# data[].attributes.headline
Тарас Шевченко

# data[].attributes.subject
Тарас Шевченко

# data[].attributes.body
Назаренко Єлизавета

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тарас Шевченко - видатний український поет, прозаїк, драматург, художник, політичний і громадський діяч. Він був людиною універсальних обдарувань та інтересів. Все його життя і творчість були присвячені українському народу. Поет мріяв про ті часи, коли його країна буде незалежною суверенною державою, коли в Україні шануватимуться мова, культура та історія народу, а люди будуть щасливими.

Народився в сім'ї селянина 25 лютого (9 березня за новим стилем) 1814 року в селі Моринці на Черкащині. Рано залишився сиротою. Грамоти навчився у дяка. У 14 років його взяли "козачком" до двору поміщика П.Енгельгарда, з яким переїхав спочатку до Вільно, а потім - до Петербурга. У 1832 р. Шевченка віддали "у науку" до художника В.Ширяєва. У 1838 році за пiдтримки К. Брюллова, В. Жуковського, О. Венеціанова, М. Вєльгорського, Є. Гребінки, І. Сошенка та інших Шевченка викупили з кріпацтва.

Того ж року його прийнято до Академії мистецтв, яку він закінчив у 1844 році. У 1843 та 1845 рр. Шевченко приїжджав на Україну i працював художником у Київській тимчасовій комісії з питань розгляду старих актів. У лютому 1847 року Т. Шевченка затверджено на посаду викладача малювання Київського університету. 24 березня 1847 р. за участь в діяльності Кирило-Мефодіївського товариства та за антисамодержавницькі поезії Т.Шевченка заарештовано та заслано до Орської фортеці Оренбурзького окремого корпусу з царською резолюцією про заборону писати i малювати. Під час заслання Шевченко як художник увійшов до складу експедиції, завданням якої було дослідження Аральського моря.

У 1857 році зусиллями друзів Т. Шевченка повернули з заслання й у 1858 році він прибув до Москви, потім до Петербурга. У 1859 році приїхав в Україну, але перебував під наглядом поліції. Йому заборонили постійно проживати в Україні і зобов'язали переїхати до столиці. Десятирічне заслання, хвороби призвели до передчасної смерті Т. Шевченка 26 лютого (за новим стилем 10 березня) 1861 року. Поховали його спочатку на Смоленському цвинтарі у Петербурзi, у травні 1861 року прах перевезли на Чернечу (тепер Тарасову) гору поблизу Канева.

Т. Шевченко почав писати вірші у другій половині 30-х років. У 1840 році в Петербурзі вийшла його перша збірка поезій "Кобзар", у 1845 році - героїчно-романтична поема "Гайдамаки". В 1843-45 роках він написав цикл поезій "Три літа" (центральним твором якого є "Сон"), поему "Кавказ", послання "І мертвим і живим...", поезії "Чигирине, Чигирине", "Великий льох", "Стоїть в селі Суботові" та ін., в яких гостро виступив проти соціально-національного гноблення українського народу. Під час ув'язнення писав вірші, які згодом об'єднав у цикл"В казематі". У 1854-1858 роках написав російською мовою повісті "Музикант", "Художник", "Нещасний", "Капітанша", "Близнята". Останніми прозовими творами Т. Шевченка є повість "Прогулянка з задоволенням і не без моралі" (1856-1858) та щоденникові записи "Журнал". В Україні у 1858 році Т. Шевченко написав низку високих зразків інтимної та пейзажної лірики. Кілька творів Т. Шевченка цього періоду опубліковано в журналі "Основа" та альманасі "Хата".

Т. Шевченко є одним з найвидатніших майстрів українського образотворчого мистецтва. Він працював у галузях станкового живопису, графіки, монументально-декоративного розпису та скульптури, досконало володів технікою акварелі, олії, офорту, малюнка олівцем і пером. Він є автором понад тисячі мистецьких творів (втрачено бiльше 160). У 1859-1860 роках виконав офорти з творів зарубіжних та російських художників, за які отримав звання академіка гравірування.

Ім'я Тараса Шевченка відоме в усьому світі: у багатьох країнах йому встановлені пам'ятники, його твори перекладені майж е на всі мови світу, його ім'ям в Україні названі навчальні заклади, театри, площі, вулиці, міста. Національна опера України, Київський національний університет, центральний бульвар міста Києва носять ім'я видатного сина українського народу - Тараса Шевченка.

Особлива подяка О. Ю. Нечипоруку
за допомогу у написанні тексту.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тарас Шевченко

# data[].attributes.attachment_link.description
Тарас Шевченко - видатний український поет, прозаїк, драматург, художник, політичний і громадський діяч. Він був людиною універсальних обдарувань та інтересів. Все його життя і творчість були присвячені українському народу. Поет мріяв про ті часи, коли його країна буде незалежною суверенною державою, коли в Україні шануватимуться мова, культура та історія народу, а люди будуть щасливими.

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Тараса Шевченка

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Тараса Шевченка

# data[].attributes.body
Назаренко Єлизавета

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Моволюбам | Про українську мову цікаво й корисно

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ось і розміняв сьогодні наш рідний Тарас уже третю сотню літ. Люди стільки не живуть, принаймні зараз. А він - живий і, перш за все, в наших серцях. Цікаві факти про Тараса Шевченка розпочнімо з таких міркувань: якби Тарасу виповнився не двісті один, а, приміром, трицять один рік, де б він був сьогодні? В залі Верховної Ради, активістом на Майдані чи воїном на передовій? Як бачимо зі світлини, взятої нами з Фейсбуку, його пророчі слова "Борітеся - поборете!.." надихають українців на фронті, чи то пак на АТО. Напевно, він був би справді там - в гущі боротьби за Україну...

Це вже вдруге наші роздуми на сторінках МОВОЛЮБІВ, присвячені Шевченковому дню народження. Першу статтю про особисте сприйняття Тараса Шевченка читайте ТУТ.

Цікаві факти про Тараса Шевченка-сучасника, на наш погляд, - це сприйняття його нами, розуміння його слова, тлумачення його життєвої позиції. Тож зробімо кілька сучасних, можливо, нових для вас, читачів, штрихів до знаного вже нами образу Тараса Шевченка.
Цікаві факти про Тараса: Шевченко-європеєць
Тарас Шевченко був добре ознайомлений з творчістю великого італійця Данте та його "Божественною комедією". Він часто порівнював свої поневіряння з труднощами життя італійського поета. Так, у листі до Осипа Бодянського 1852 року Шевченко прямо писав: "...як казав старий Данте, що гіршого немає, як у злигоднях згадувати про давнє щастя, то я тепер відчуваю це". Проте це не єдиний доказ його європейськості.

За словами науковця Сергія Грабовського, Тарас Шевченко випереджав свій час, працюючи спочатку в річищі європейського романтизму з його гіпертрофованими почуттями художніх героїв, з яскравою історичною героїкою. Далі поет перейшов до стилістики європейської поезії XX ст., як-от: невмите небо, заспані хвилі... Звісно, це лише кілька скупих доказів.

Тож європейськість Тараса Шевченка не викликала сумнівів уже серед дослідників XIX ст.
Цікаві факти про Тараса: Шевченко-мовник
Сучасні школярі заучують майже назубок добре відоме кожному з нас мовне кліше: "Тарас Шевченко - основоположник української літературної мови". Безперечно, в цьому є раціональне зерно. Адже саме він - колишній кріпак з елітарною освітою - показав чи швидше відкрив світу рідну мову, пропустивши її через розум і серце. Недаремно часом важко вирізнити: це ще народні, тобто фольклорні елементи, чи вже авторські, Тарасові, слова.

Проте сьогодні знаходяться досить дорослі мудрувальники, які або закидають Тарасові двомовність, зокрема у його творчості, або, навпаки, подають це як приклад для наслідування. Спробуймо з'ясувати, чому ж у Тараса - відданого патріота, палкого борця за свободу рідного народу - трапляється імперська мова.

Дамо слову самому автору. В листі до Г. Тарновського (від 25 січня 1843 р.) поет пояснив свою російськомовну писанину таким чином: "Щоб не казали москалі, що я їх язика не знаю". Ця фраза досить коротка й щоб не трапилося, що ми її повернемо як українське дишло, звернемося до інших слів автора, з яких яскраво видно, що писанина чужою мовою Шевченкові самому не припадала ні до душі, ні до серця: "Переписав оце свою "Слепую" та й плачу над нею: який мене чорт спіткав і за який гріх, що я оце сповідаюся кацапам черствим кацапським словом... Не хочеться, дуже не хочеться мені друкувать "Слепую", але вже не маю над нею волі. Та цур їй!".

Російськомовний і Шевченків "Журнал", інша назва - "Щоденник", що був розпочатий за часів солдатчини у Новопетрівському укріпленні на півострові Мангишлак. Чому російською мовою? З двох причин. Перша: офіційний дозвіл був виданий для його написання лише однією мовою - російської, та й то під пильним наглядом офіцерів. Втім, за словами Сергія Грабовського, була й інша причина російській мові в "Щоденнику" - його ужиткове призначення. Адже такі щоденники були саме в моді й читалися широким колом друзів та приятелів авторів цих літературних творів, а в ті часи повернення із заслання з Новопетрівського укріплення й пізніше, під час подорожі Волгою та перебування у Нижньому Новгороді, оточення поета була практично стовідсотково російськомовне. Тож цими чинниками зумовлена поява кількох російськомовних творів Кобзаря, але геть не йдеться про якусь вигадану й роздуту двомовність!
Цікаві факти про Тараса: Шевченкового слова бояться й сьогодні
А от шановний Кобзар і нині живе й говорить до нас не лише зі сторінок своїх творів, але й через вуста наших сучасників, нас із вами. Зі свіжих новин дізнаємося, що слово Кобзаря лунало як у Києві, так і в Тернополі та, мабуть, у кожному обласному центрі чи то в менших містечках, і навіть в уже, на жаль, не українському Криму. Щоправда, тих прибічників Шевченка була невеличка купка й місце для "святкування" знайшлося їм аж на маленькому п'ятачку в парку Гагаріна, а не поблизу пам'ятника Кобзарю. Кримські друзі Тараса принесли портрет свого улюбленого поета, витягли українські прапори, дехто одягнув вишиванку, що інколи несміливо виглядала з-під верхнього одягу... Та головне з вуст активістів лунало його слово - Тараса-бунтівника, Тараса-предводителя, Тараса-свободолюбця. І тривало все це "пишне вшанування" пам'яті Кобзаря трохи більше годинки, та от лишень сучасні жандарми не проґавили цього: вже й слово стихло, й люд почав розходитися, а міліцейські мужі наздогнали-таки трьох організаторів й відвели в "належне місце" на чотиригодинну задушевну розмову. А кінець їй буде лише на справжнісінькому суді, який так швидесенько призначили охоронці порядку аж на завтра, 10 березня 2015 р. Чи то так випадково припало, чи таки міліцейські мудреці вирішили вшанувати день смерті нашого Кобзаря? А це вже інша історія, продовження якої дізнаємося зі ЗМІ того ж таки ЗАВТРА.

Ось такі, на наш погляд, цікаві факти про Тараса Шевченка СЬОГОДНІ.

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Тараса Шевченка-сучасника | Моволюбам

# data[].attributes.attachment_link.description
Ось і розміняв сьогодні наш рідний Тарас уже третю сотню літ. Люди стільки не живуть, принаймні зараз. А він - живий і, перш за все, в наших серцях. Цікаві факти про Тараса Шевченка розпочнімо з таких міркувань: якби Тарасу виповнився не двісті один, а, приміром, трицять один рік, де б він був сьогодні?

# data[].attributes.headline
Музей Тараса Шевченка онлайн

# data[].attributes.subject
Музей Тараса Шевченка онлайн

# data[].attributes.body
Луценко Олександр

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Національний музей Тараса Шевченка презентує творчий доробок та життєвий шлях академіка Імператорської академії мистецтв, українського художника, поета, філософа, громадського діяча.

Ідея створення Музею з'явилася одразу після смерті поета, коли його друзі почали ретельно збирати все, що було пов'язано з ним і його творчістю.

В 1933 р. на базі Всеукраїнського літературного музею в Харкові було створено Галерею картин Т. Шевченка, яка почала діяти з 1934 р. В квітні 1941 р. в Маріїнському палаці Києва відкрився Центральний музей Т.Г. Шевченка, але його діяльність була призупинена у зв'язку з початком Великої вітчизняної війни. В 1941 р. фонди музею були евакуйовані до Новосибірська, але певна кількість експонатів залишилася в Києві.

Після війни музей відновив свою роботу в 1949 р. Сьогодні у виставкових залах музею представлені оригінали картин Т. Шевченка, які принесли йому славу одного з провідних художників Російської імперії. Тут експонуються збережені друзями особисті речі митця, чисельні оригінальні твори Тараса Шевченка, архівні матеріали про часи його навчання в Академії мистецтв у Санкт-Петербурзі та діяльності в складі Кирило-Мефодіївського товариства, рідкісні фотографії поета, прижиттєві видання з дарчими написами.

Окрім творчого спадку Т. Шевченка в музеї представлені живописні та графічні твори його сучасників - К. Брюллова, В. Штернберга, М. Лаврова, М. Сажина, І. Соколова, а також оригінали відомих портретів, створених вже після смерті поета І. Репіним, С. Васильківським, Ф. Кричевським та ін.

Будівля на бульварі Тараса Шевченка, в якій розташований сучасний музей, в другій половині ХІХ ст. належала родині Терещенків - відомих меценатів та колекціонерів творів образотворчого мистецтва. Цукровий магнат і меценат Микола Терещенко придбав її у 1875 році На замовлення нового власника було проведено перебудову будинку в стилі Ренесанс. Після чого, зведена ще в1840-х рр.будівля перетворилася на прекрасний палац і окрасу Києва. У просторих залах маєтку Микола Терещенко розмістив художню колекцію, яка включала картини І.Айвазовського, І. Шишкіна, І. Репіна, В. Верещагіна. Після революції 1917 р. родина Терещенків емігрувала за кордон, будинок було експропрійовано і передано у державну власність. Після війни, коли постало питання про розміщення музею Т. Шевченка, було обрано саме цю архітектурну пам'ятку. Саме тут, у будівлі, де міг бувати Тарас Шевченко, 24 квітня 1949 року відкрито Державний музей Т. Г. Шевченка. 31 березня 2001 р. музей отримав статус національного.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музеї україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаві музеї

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний музей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
національний музей тараса шевченка | музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.title
Національний музей Тараса Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.description
Національний музей Тараса Шевченка презентує творчий доробок та життєвий шлях академіка Імператорської академії мистецтв, українського художника, поета, філософа, громадського діяча. Ідея створення Музею з'явилася одразу після смерті поета, коли його друзі почали ретельно збирати все, що було пов'язано з ним і його творчістю. В 1933 р.

# data[].attributes.headline
Музей Тараса Шевченка у Торонто

# data[].attributes.subject
Музей Тараса Шевченка у Торонто

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У Торонто в новому приміщенні відкрився Музей Тараса Шевченка.

Про це повідомляється на сторінці музею у Facebook.

"Не оминіть! Сходіть! Там стає так гарно, світло, тепло і радісно на душі. Пані Людмила Погорєлова (Lyudmyla Pogoryelova), яка очолює музей, вклала частинку душі і серця в його створення. Щиро дякую Вам за довіру та можливість долучитись до створення видатної події для всіх українців Торонто та Канади загалом", - написала відвідувачка Тетяна Карпова.

Як повідомлялося раніше у Facebook, Музей Шевченка в Торонто відкривається вже втретє, у приміщенні, яке українська громада побудувала спеціально для музею з урахуванням всіх вимог до сучасної музейної діяльності.

Зазначається, що канадський музей Кобзаря працює вже 67 років. Його було засновано Товариством об'єднаних українців Канади у липні 1952 року. Експозиція музею розповідала про творчість Т. Шевченка та діяльність канадських українців у царині культури.

У 1988 році музей знищила пожежа, врятувати вдалося лише копію посмертної маски Тараса Шевченка, яка була подарована Державним музеєм Т. Г. Шевченка.

Українська громада відновила музей, на зібрані кошти було придбано готове приміщення, пристосоване під експозицію та сховища. Предмети для нової колекції збирали в Канаді та Україні. З Державного музею Тараса Шевченка було передано понад 100 предметів.

Восьмого вересня 1995 року відбулося урочисте відкриття музею за участі української делегації. В її складі була і директорка Державного музею Т. Г. Шевченка Ольга Поляничко.

Читайте також: Епіфаній у США зустрічається з українською громадою

Фото: Facebook-сторінки Shevchenko Museum in Toronto, Tetianka Karpova, Svyatoslav Foyak, Nadiya Pavlenko

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей Тараса Шевченка у Торонто відкрився в новому приміщенні

# data[].attributes.attachment_link.description
У Торонто в новому приміщенні відкрився Музей Тараса Шевченка. Про це повідомляється на сторінці музею у Facebook. "Не оминіть! Сходіть! Там стає так гарно, світло, тепло і радісно на душі. Пані Людмила Погорєлова (Lyudmyla Pogoryelova), яка очолює музей, вклала частинку душі і серця в його створення.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Кафедра прикладної механіки Луцького НТУ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про Шевченка написано дуже багато, але є цікаві епізоди із його життя, про які ми ще дуже мало знаємо.
Факт 1
Основна освіта майбутнього основоположника української літератури - лише два роки у церковній школі у місцевого дяка. Багатьма своїми знаннями майбутній поет завдячує красуні Софії Григорівні Енгельгардт. Саме вона навчила Тараса польської і французької мови. Однак перші уроки мови Шевченко отримав все ж від лакеїв, і в Петербурзі нерідко насміхались з уже вільного митця: "Пан Шевченко бардзо добже мови по-польску, але в его мове завше ест цос хлопского".
Факт 2
Тарас Григорович Шевченко був людиною середнього зросту. Зберігся "Формулярний список про службу лінійного Оренбурзького батальйону №1" за 1953 рік, у якому зазначено зріст рядового Шевченка 2 аршини і 5 вершків, що дорівнює 164, 46 см.
Факт 3
Навесні 1838 року російський поет Василь Жуковський та художник Карл Брюллов вирішили викупити талановитого юнака із кріпацтва. Погодився відпустити Тараса і пан Енгельгарт, але запросив неймовірну на той час суму - 2500 рублів. Аби знайти потрібні гроші, Брюллов намалював вихователя спадкоємця престолу Жуковського, і друзі продали портрет з аукціону, участь у якому взяла й імператорська родина. Розіграш відбувся 22 квітня 1838 року, а вже 25 квітня Тарас отримав відпускну.
Факт 4
Традиційно на портретах у підручниках Шевченко постає перед дітьми людиною похилого віку із суворим обличчям у високій шапці та кожусі. Насправді ж після звільнення колишній кріпак став модним портретистом у Петербурзі, мав добрий прибуток, а тому і вдягався досить модно. Так, у своєму щоденнику Тарас із задоволенням описував придбання ним за 100 рублів плаща-макінтоша.
Факт 5
Головний доробок Великого Тараса - "Кобзар", у якому зібрано усі перлини з намиста його творчості. Проте мало хто знає, що у Шевченковій спадщині є і прозові твори, такі, як драма "Назар Стодоля", і навіть повісті російською мовою. Щоправда, літературознавці погоджуються в думках, що написанні російською мовою на засланні повісті поступаються за мистецькою якістю віршованим творам. Можливо, тому вони так і не були надруковані за життя Кобзаря.
Факт 6
В останній рік свого життя Тарас Шевченко власним коштом видав "Букварь южнорусскій", за яким навчатися грамоті рідною мовою мали дорослі українці в недільних школах. Буквар містив азбуку з друкованими та прописними літерами, тексти для читання, цифри, таблицю множення, переспіви Псалмів Давидових та п'ять щоденних молитов. Однак згодом Буквар був заборонений і вилучений з метою нерозповсюдження недільними школами. І це, не зважаючи на те, що "ничего в себе противного законам не заключает", як говорилось у доносі.
Факт 7
До наших часів в оригіналах і частково в гравюрах на дереві і металі дійшло 835 картин Шевченка. Їх виконано олією, тушшю, аквареллю, свинцевим олівцем, сепією та в техніці офорта. Проте лише незначна частина художніх творів має авторські підписи, а дати створення - ще менша.
Факт 8
Існує дві могили Тараса Шевченка. Перша знаходиться у Петербурзі на Смоленському кладовищі, друга - на Чернечій горі поблизу міста Канів. Справа в тому, що, відчуваючи наближення смерті, Кобзар просив поховати його на Батьківщині. І через 58 днів за клопотанням Михайла Лазаревського Тараса було перепоховано в Каневі.
Факт 9
На початку 70-х років минулого століття вдалося вперше зблизька сфотографувати Меркурій. Космічна станція "Марінер-10" зафіксувала близько 300 кратерів, один з яких було названо на честь Тараса Шевченка. Його діаметр - 137 км. А у грудні 1976 року Кобзарем було названо астероїд головного поясу 2427.
Факт 10
Найбільший портрет Тараса Шевченка площею понад 500 м² було намальовано в Харкові в жовтні 2014 року на стіні 17-поверхівки. Це графіті за адресою проїзд Садовий, 30 занесене до Книги рекордів України. Силует зображення малювали по ночах більше двох тижнів. На втілення задуму художників знадобилось близько 900 балонів аерозольної фарби. Для графіті творчою групою Kailas-V обрано портрет пензля Івана Крамського. Ширина готового малюнка становить 12 метрів, а висота - 43 метра.

Відома цитата з листа Тургенєва до Герцена: "Скажи два слова в "Колоколе" о смерти Шевченка. Бедняк уморил себя неумеренным употреблением водки". Тургенєв був особисто знайомий з Шевченком, крім того, у них були спільні друзі, наприклад, сім'я Опанаса Марковича (про що зауважує Михайло Драгоманов), тож інформацією володів, очевидно, з перших уст. Утім, у спогадах іншого доброго знайомого Шевченка, Миколи Костомарова, віднаходимо цілу низку прикладів, які нібито мають свідчити на захист митця. Костомаров, мовляв, безліч разів бачив, як Шевченко випиває, і то неабияк випиває ("десяток склянок чаю з додаванням рому"), але лише раз зустрів поета по-справжньому п'яним (і то у більш пристойному вигляді, аніж решта компанії, яка його супроводжувала). Тож така репутація Тараса спричинена радше його стійкістю до алкоголю.

А полковник Косирев, згадуючи про період служби Шевченка у Ново-Петровському укріпленні, пише, що від пригощань художник не відмовлявся, частіше пив у гостях, ніж своїм коштом, і міг впитися до того, щоб заснути просто в домі господарів. Одного разу молодь поклала Шевченка на двері і, співаючи церковних пісень, носила його у такому вигляді, відповідаючи цікавим: "Шевченка хоронимо!".

за матеріалами сайту uchilka.in.ua та tsn.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
10 ЦІКАВИХ ФАКТІВ ПРО ТАРАСА ШЕВЧЕНКА - Кафедра прикладної механіки Луцького НТУ

# data[].attributes.attachment_link.description
Про Шевченка написано дуже багато, але є цікаві епізоди із його життя, про які ми ще дуже мало знаємо. Факт 1 Основна освіта майбутнього основоположника української літератури - лише два роки у церковній школі у місцевого дяка. Багатьма своїми знаннями майбутній поет завдячує красуні Софії Григорівні Енгельгардт.