# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Педагогічний Музей України

# data[].attributes.attachment_link.title
Проєкт "Сковорода - 300" до трьохсотрічного ювілею славетного філософа і педагога

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Переглянути всі записи автора Вogosvyatska

# data[].attributes.attachment_link.title
Розшифруйте: 15 афоризмів Григорія Сковороди мовою емодзі

# data[].attributes.attachment_link.description
Раніше знайомила вас, як створювати власні тексти за допомогою емодзі – сучасної мови цифрової епохи (тут). Нагадаю, емодзі – це ідеограми та смайли, які використовують в електронних повідомленнях …

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Інститут Просвіти

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Мандрівна академія", "людина-університет" своєї епохи. Це про Григорія Сковороду. За життя він не видав жодної книги. Натомість читачі його шукали самі, масово читали та цитували, переписували рукописи та пропагували їх. Про нього у творах згадував сам Тарас Шевченко: "Кругом листочки обведу та й списую Сковороду".
Видатний український філософ-містик, богослов, поет та педагог був чи не найцікавішою постаттю історії українського духу. Офіційних даних щодо цієї постаті, яка стала мегапопулярною вже за життя, збереглося небагато. Натомість є чимало легенд.
Ми зібрали цікаві факти із життя відомого українського філософа.

Народився Григорій Сковорода на Полтавщині у родинні спадкових козаків.

Про точну дату народження світ дізнався лише через 200 років після народження філософа. Саме тоді дослідники віднайшли в одному із листів Сковороди згадку про святкування власного дня народження.

Григорій Сковорода мав виняткові здібності до навчання. Вже у 16 років вступив до Києво-Могилянської академії - першого вищого навчального закладу в Україні. Вивчав латинську, грецьку, церковнослов'янську, польську, німецьку та інші мови. Грав на сопілці, флейті, скрипці, гуслях, лірі, бандурі.

Проте вищої освіти так і не отримав.

Працюючи педагогом у Харківському колегіумі, мав власну систему оцінювання. Замість балів він писав справжні вироки: "вельми туп", "справжнє безглуздя", "досить гострий", "звєрок востроє" тощо.

Його називають зачинатилем жанру байки.

Писав твори переважно староукраїнською та латинською.

Надавав перевагу особистій духовній свободі. Філософські трактати присвячував переважно етиці. А головним сенсом людського існування вважав самопізнання.

Відстоював права людської особистості в кожній людині, що на ті часи означало сильну демократичну тенденцію. Відкрито засуджував московських гнобителів.

Якось Катерина ІІ забажала побачити вже за життя відомого українського філософа особисто. Він прибув на її запрошення до палацу. Коли зайшла цариця до приймальної зали, всі присутні вклонилися, крім Сковороди. На питання Катерини, чому він не кланяється, відповів: "Не я бажав тебе бачити, а ти сама захотіла на мене подивитися. А як же ти мене роздивишся, коли я перед тобою удвоє зігнуся".

Афоризми від Сковороди

Бери вершину і матимеш середину.

З усіх утрат втрата часу найтяжча.

Коли не можу нічим любій Вітчизні прислужитися, в кожному разі з усієї сили намагатимуся нікому ні в чому не шкодити.

Більше думай і тоді вирішуй.

З видимого пізнавай невидиме.

Не той дурний, хто не знає... але той, хто знати не хоче.

Хто соромиться визнати недоліки свої, той з часом безсоромно виправдовуватиме своє невігластво, яке є найбільшою вадою.

Хто швидко приліплюється до нової думки, той швидко від неї і відпадає.

Життя наше - це подорож, а дружня бесіда - це візок, що полегшує мандрівникові дорогу.

Чисте небо не боїться блискавки та грому.

Що швидко запалюється, те раптово гасне.

Більше думай і тоді вирішуй.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сковорода: цікаві факти про українського мандрівного філософа

# data[].attributes.attachment_link.description
"Мандрівна академія", "людина-університет" своєї епохи. Це про Григорія Сковороду. За життя він не видав жодної книги. Натомість читачі його шукали самі, масово читали та цитували, переписували рукописи та пропагували їх. Про нього у творах згадував сам Тарас Шевченко: "Кругом листочки обведу та й списую Сковороду".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ArteFact - Українська інфографіка

# data[].attributes.attachment_link.title
Від чого Григорій Сковорода все життя тікав? - Обличчя на купюрах

# data[].attributes.attachment_link.title
Афоризми Сковороди пдф

# data[].attributes.attachment_link.title
Г.Сковорода крос.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1722 народився Григорій Сковорода, український просвітитель-гуманіст, філософ, поет, педагог; мандрівний філософ. Освіту здобув у Києво-Могилянській академії (хоча вищої освіти не скінчив). Оскільки мав гарний голос і музичний слух, на початку грудня 1741 юного Сковороду взяли до Глухівської співацької школи, звідки повезли до Петербурзької придворної царської хорової капели. Наприкінці серпня 1744 разом з почетом імператриці Єлизавети прибув до Києва. Тут з капели звільнився, отримавши чин "придворного уставника", що означав дворянство з титулуванням "ваше благородіє". 1745-1750 у складі "Токайської комісії з заготівлі вин до царського двору" побував в Угорщині, Словаччині, Австрії. З 1751 вчителював у Переяславському колегіумі, з 1753 був гувернантом В. Томари, сина поміщика С Томари у селі Кавраї, з 1759 викладав у Харківському колегіумі поетику. Упродовж 1760-1762 у повній самотності розмірковував над Божественним промислом і пізнанням себе. 1762 у Харкові познайомився з М. Ковалинським, став його вчителем і другом, згодом, після смерті Сковороди, Ковалинський став його біографом. Від 1769 вів життя самітника й мандрівного філософа; мандрував переважно по Слобожанщині. Тоді ж почав писати філософські діалоги й трактати, в яких біблійна проблематика переплітається з ідеями платонізму та стоїцизму. Головним сенсом людського існування вважав самопізнання. Свої філософські трактати і діалоги писав химерною сумішшю церковнослов'янської, української та російської мов, байки - руською книжною мовою, пісні - українською. За життя не надрукував жодного твору. Рішучий поворот, який у розумінні теології і філософії здійснив Сковорода, полягав у відмові від традиційних претензій філософів на створення заг. картини світу, в зосередженні філос. думки навколо питання, що таке щастя і чи може його досягти кожен. Висловлюючись звичними сьогодні словами, Сковорода вбачав основну задачу філософії в побудові філософської антропології, а філософську онтологію, що її розвивали послідовники Г.-В. Лейбніца, не вважав шляхом до розв'язання проблем людини. Сковорода можна вважати передвісником нової епохи - епохи українського романтизму.

# data[].attributes.attachment_link.title
Народився Григорій Сковорода, український просвітитель-гуманіст, філософ, поет, педагог; мандрівний філософ

# data[].attributes.attachment_link.description
1722 народився Григорій Сковорода, український просвітитель-гуманіст, філософ, поет, педагог; мандрівний філософ. Освіту здобув у Києво-Могилянській академії (хоча вищої освіти не скінчив). Оскільки мав гарний голос і музичний слух, на початку грудня 1741 юного Сковороду взяли до Глухівської співацької школи, звідки повезли до Петербурзької придворної царської хорової капели.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Голова і тулуб". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Жайворонки". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Ворона і чиж". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Дивокрай - творчий цех Сергія Кандула

# data[].attributes.attachment_link.title
"Собаки". Григорій Сковорода

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Мала Сторінка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За словами Івана Франка, Григорій Савич Сковорода є найвидатнішим за своєю індивідуальністю поетом у староруській і давній українській літературі на величезному просторі часу - від автора "Слова о полку Ігоревім" до Котляревського і Шевченка. Художня проза Сковороди - це збірник "Байки харківські". Байка як жанр часто зустрічалася в давній українській літературі і фольклорі. За Сковородою, байка має сприяти у пошуках і розкритті вічної істини, його байки були спрямовані на викриття суспільних болячок, підносили дух громадянської гідності, культ розуму, картали світ зловживань, обдурювання, кар'єризму, вельможного самодурства, чинопочитання, наживи, самохвальства, тупоумства.
Поруч із використанням езопівських сюжетів у байках "Орел та Черепаха", "Жаби", "Чиж і Щиглик", "Олениця та Кабан" Сковорода створює низку оригінальних за сюжетом творів, що постали на матеріалі народного епосу, народної мудрості.

"Люб'язний приятелю!
На сьомому десятку нинішнього століття, полишивши вчительську посаду й усамітнившись у лісах, полях, садах, селах, хуторах та пісках, що лежать докруж Харкова, навчав я себе доброчинству і студіював біблію; тоді ж добропристойними забавками розважаючись, написав півтора десятка байок, ще не маючи з тобою знайомості. А сього року в селі Бабаях примножив їх до половини. Поміж тим як писав додаткове, здавалося мені, що ти завжди присутній, схвалюєш мої думки і разом до них зі мною причащаєшся. Дарую ж тобі три десятки байок - тобі й подібним до тебе!
Батьківська кара має в гіркоті своїй солодощі, а мудра іграшка таїть в собі силу.
Нерозумну бундючливість зустрічають по зовнішності, випроводжають по сміху, а розумний жарт добрий вінчає кінець. Немає смішнішого, як розумний вигляд з порожнім нутром, і немає нічого веселішого, як смішне обличчя з прихованою поважністю. Згадайте прислів'я: "Хвалився гриб гарною шапкою, та що з того, коли під нею голови нема".
Я й сам не люблю мінливих масок тих людей і справ, про які можна сказати українською приказкою: "Стукотить, шумить, гримотить... А що там? Кобиляча мертва голова біжить". Кажуть і росіяни: "Літала високо, а сіла недалеко", - про тих, що багато та красно говорять, а слухати нічого. Не любі мені ся порожня зарозумілість і пишна пустеля, а миле те, де зверху нічого, а під сподом - щось, зовні брехня, а всередині істина. Така річ і людина звалася у греків сілінос - картинкою, що зверху смішна, а всередині - красою велична.
Друже мій! Не зневажай байкарства! Байка і притча - одне й те ж. Не по гаману цінуй скарб - праведним судом осуджуй. Байка тоді буває погана й дурна, коли в підлій та смішній шкаралущі своїй не містить зерна істини; схожа тоді на порожній горіх... Іноді в куш сміття ховається перлина... Як обряд є без сили божої порожнеча, так і байка без істини. Коли ж вона з істиною - хто посміє назвати її брехливою? Отже, все чисте чистим, а оскверненим і невірним ніщо не чисте, бо осквернилися їх розум і совість... Сим хворим, позбавленим страху божого, а з ним і доброго смаку, будь-яка їжа здається гидкою. Не їжа гидка, а осквернені в них розум і совість.
Сей цікавий і складний рід писання був звичайним у найкращих стародавніх мудреців. Лавр і взимку зелений. Так мудрі і в забавках розумні, а в брехні правдиві. Істина їхньому гострому зорові не здаля бовваніла, як підлим розумам, а ясно, як у свічаді, виставлялася, і вони, забачивши добре живу її подобу, вкладали її в різноманітні форми.
Ніякі барви не передають краси троянди, лілеї, нарциса настільки жваво, наскільки величне у них незриме... Звідси народилися символи, притчі, байки, подобизни, приказки... І не дивина, що Сократ, коли його внутрішній янгол - керманич у всіх його ділах - повелів писати вірші, вибрав Езопові байки. І як найвправніша картина здається неукам брехнею, так і тут виходить...
Сонце всіх планет і цариця - біблія - з тайнотворених картин, притч і подобизн склалася. Вся вона ліплена з глини, але в сю глину вдихнутий дух життя і ховається мудрість усього смертного. Відобразити, приєднати, уподобити - означає те саме.
Прийми ж, люб'язний приятелю, щирим серцем від твого друга сю небезсмаковиту думок його воду. Не мої се думки і не я їх вигадав: істина - безначальна. Але ж люблю - з тим і мої, люби -і будуть твої. Знаю, що твій тілесний образ дуже різниться від мого опудала, але дві різні посудини хай наповняться одним напоєм, хай будуть єдина душа і єдине серце! В єдності думок і полягає справжня дружба. Все не наше, все загине. І самі тіла наші. Самі лише думки завжди з нами, сама лише істина вічна, а ми в ній, як яблуня в своїм зерняті, затаїмося.
Будьмо ж дружні! Прийми і споживай моїх чотириногих звірів, зміїв та птахів. Хай тебе бог благословить!.. Вони ніщо інше, як образи, що прикривають, як полотном, істину...
Люб'язний приятелю! Твій вірний слуга...
Григорій Сковорода
1774 р.,
с. Бабаї"

За матеріалами: Григорій Сковорода. "Байки харківські". Видавництво "Відкрита книга", 2011.
​

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
байки григорія сковороди

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
байки для дітей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
художня література для дітей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
григорій сковорода

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
байки харківські

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
читати та слухати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
відео українською онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода. "Байки харківські" - читати та слухати (відео українською онлайн)

# data[].attributes.attachment_link.description
За словами Івана Франка, Григорій Савич Сковорода є найвидатнішим за своєю індивідуальністю поетом у староруській і давній українській літературі на величезному просторі часу - від автора "Слова о полку Ігоревім" до Котляревського і Шевченка. Художня проза Сковороди - це збірник "Байки харківські". Байка як жанр часто зустрічалася в давній українській літературі і фольклорі.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Українська мова та література

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Афоризми Григорія Сковороди - справжнє джерело знань і життєвої мудрості. Великий український філософ кілька століть тому проповідував істини, які є актуальними і нині. Їх необхідно знати для успішної здачі ЗНО, але, можливо, і ви знайдете в них щось корисне для себе. Наш матеріал зібрав для вас найцікавіші.

Що може бути солодше за те, коли любить і прагне до тебе добра душа?

Любов виникає з любові; коли хочу, щоб мене любили, я сам перший люблю.

Хіба розумно чинить той, хто, починаючи довгий шлях, в ході не дотримує міри?

Не все те отрута, що неприємне на смак.

Добрий розум, робить легким будь-який спосіб життя.

Бери вершину і матимеш середину.

З усіх утрат втрата часу найтяжча.

Безумцеві властиво жалкувати за втраченим і не радіти з того, що лишилось.

Ти не можеш віднайти жодного друга, не нашукавши разом з ним і двох-трьох ворогів.

Більше думай і тоді вирішуй.

Скільки зла таїться всередині за гарною подобою: гадюка ховається в траві.

У тих, хто душею низький, найкраще з написаного і сказаного стає найгіршим.

Визначай смак не по шкаралупі, а по ядру.

Одне мені тільки близьке, вигукну я: о школо, о книги!

З видимого пізнавай невидиме.
Щасливий, хто мав змогу знайти щасливе життя. Але щасливіший той, хто вміє ним користуватись.. Не досить, щоб сяяло світло денного сонця, коли світло голови твоєї затьмарене. Звірившись на море, ти перестаєш належати сам собі. Мудрець мусить і з гною вибирати золото.

Хіба не любов усе єднає, будує, творить, подібно до того, як ворожість руйнує?

Сліпі очі, коли затулені зіниці.

Як ліки не завжди приємні, так і істина буває сувора.

Все минає, але любов після всього зостається.

Кому душа болить, тому весь світ плаче.

Тоді лише пізнається цінність часу, коли він втрачений.

Коли ти твердо йдеш шляхом, яким почав іти, то, на мою думку, ти щасливий.

Всяка їжа і пиття смачні й корисні, але треба знати час, місце і міру.

Без ядра горіх ніщо, так само як і людина без серця.

Краще голий та правдивий, ніж багатий та беззаконний.

Солодке пізнає пізніше той, хто може проковтнути неприємне.

Не любить серце, не бачачи краси.

Що вподобав, на те й перетворився.

Не за обличчя судіть, а за серце.

Хіба може говорити про біле той, котрому невідоме, що таке чорне?

Світло відкриває нам те, про що ми у темряві лише здогадувалися.

Не може не блудити нога твоя, коли блудить серце.

Чи не дивина, що один у багатстві бідний, а інший у бідності багатий?

Не називай солодким те, що породжує гіркоту. Не все те недійсне, що недосяжне дитячому розумові. Істина спалює і нищить усі стихії, показуючи, що вони лише тінь її. Невже ти не чув, що сини віку мудріші від синів дня? Не розум від книг, а книги від розуму створились. Читайте також:

# data[].attributes.attachment_link.title
Афоризми Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
Афоризми Григорія Сковороди - справжнє джерело знань і життєвої мудрості. Великий український філософ кілька століть тому проповідував істини, які є актуальними і нині. Їх необхідно знати для успішної здачі ЗНО, але, можливо, і ви знайдете в них щось корисне для себе. Наш матеріал зібрав для вас найцікавіші.

# data[].attributes.attachment_link.title
Афоризми Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати онлайн афоризми Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокниги для ЗНО та не тільки

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода «Всякому місту – звичай і права» | Вірш | Слухати онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокниги для ЗНО та не тільки

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода «Бджола та Шершень» | Байка | Слухати онлайн

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал ВІТА

# data[].attributes.attachment_link.title
"Байки Харківські" Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода. Біографія. Історія України!

# data[].attributes.attachment_link.title
Пізнавальне відео до 300-річчя Г. Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1919 р. - в Україні було відзначено 125-річчя з дня смерті Сковороди.

1922 р. - 200-річчя з дня народження.

1939 р. −145-річчя з дня смерті.

1942 р. - 220-річчя з дня народження.

1944 р. - 150-річчя з дня смерті.

Ім'ям Сковороди названо село Сковородинівка, Золочівського району на Харківщині; вулиці у Києві, Харкові, Полтаві, Одесі та інших містах; Харківський педагогічний інститут та Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди носять ім'я Сковороди. Іменем філософа названо також Інститут філософії НАН України. Крім того, у 2005 р. на базі Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені Григорія Сковороди було створено Центр Сковородинознавства, очолений д.філол.н. проф. Миколою Корпанюком, який щодвароки проводить Сковородинівські читання.

15 вересня 2006 року Національний банк України випустив банкноту номіналом 500 гривень, на аверсі якої зображено Григорія Сковороду.

Світ "упіймав" Григорія Сковороду посмертно: зображення філософа на банкноті номіналом 500 гривень.

Пам'ятна монета номіналом 1 000 000 карбованців. Реверс.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вшанування пам'яті

# data[].attributes.attachment_link.description
1919 р. - в Україні було відзначено 125-річчя з дня смерті Сковороди. 1922 р. - 200-річчя з дня народження. 1939 р. −145-річчя з дня смерті. 1942 р. - 220-річчя з дня народження. 1944 р. - 150-річчя з дня смерті.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Херсонська ОБД імені Дніпрової Чайки

# data[].attributes.attachment_link.title
До 300-річчя Григорія Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Портрет_Сковороди

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорий_Сковорода.jpg

# data[].attributes.attachment_link.title
Григорій Сковорода - біографія та творчість, відеоурок для учнів 9 класу, укранська література.