# data[].attributes.body
Ventre
Dansk Folkeparti
Socialdemokraterne
Enhedslisten
De Radikale
Liberal Alliance
Alternativet
Det Konservative Folkeparti
Radikale Venstre
Socialistisk Folkeparti
SF

BLÅ BLOK:
Venstre
Dansk Folkeparti
De Konservative
Liberal Alliance
(Kristendemokraterne)

RØD BLOK:
Enhedslisten
Social Demokraterne
SF
Alternativet
Radikale Venstre

# data[].attributes.body
Mandat = Personer, medlemmer

Skærpe = gøre noget strengere

Revidere: At ændre på noget

Embede: En stilling i det offentligs tjeneste

Fornødent: Nødvendig

Begære: Have stor lyst til noget

Mistillidsvotum: Det at fx Folketinget vedtager en udtalelse om at det ikke har tillid til regeringen el. en af dens ministre

# data[].attributes.body
Fra 1849 til 1953 hed det danske parlament Rigsdagen.
Det bestod af to forsamlinger:

1. Folketinget
2. Landstinget

Landstinget var konservativt og præget af en bredere del af befolkningen.
For at en lov skulle blive vedtaget skulle man have stemmer fra begge forsamlinger.

Tilbage i 1800- tallet var det kongen alene der skulle bestemme hvem der skulle være statsminister. Men i 1901 valgte man at folket skulle have lov til at stemme hvem der skulle blive statsminister. Dette kaldes parlamentarisme, som betyder at man skal have et flertal bag i sig for at blive valgt.
Dette princip blev dog først underskrevet i 1953 i den nuværende grundlov, og samtidig blev Landstinget afskaffet og man lod Folketinget blive det danske etkammerparlament.
Man afskaffede Landstinget, da det dengang i grundloven stod at det kun kunne vlre en mandlig tronearver derngang, og da Magrethes far kun fik døtre, lavede man dette om så en pige kunne have mulighed for at blive dronning.

# data[].attributes.body
Stk. 1:
Ingen minister kan forblive sit embede, efter at Folketinget har udtalt sin mistillid til ham.

Stk. 2:
Udtaler Folketinget sin mistillid til statsministeren, skal denne begære ministerets afsked, medmindre nyvalg udsrkives. Et ministerium, som har fået et mistillidvotum, eller som har begæret sin afsked, fungerer, indtil et nyt ministerium er udnævnt. Fungerende ministre kan i deres embede kuun foretage sig, hvad der er fornødent til embedsforretningernes uforstyrrende førelse.

# data[].attributes.body
Der findes to former demokrati:

Direkte demokrati: Folket stemmer direkte, fx. ved et EU-valg, hvor der kan stemmes ja eller nej til et enkelt spørgsmål.

Repræsentativt demokrati: Folket stemmer en række personer ind i fx Folketinget. Disse repræsenterer folkets stemmer ved afgørelser.

Mindst hver fjerde år skal der være valg i Folketinget. Det er en regel der står i Grundloven.

Folketinget har 179 medlemmer, så der ikke skulle opstå problemer med at der er lige antal personer der stemmer på det samme.

Når der er nyt valg i Danmark er det 175 mandater fra Danmark, 2 fra Grønland og 2 fra Færøerne.

Krav for at kunne stemme til Folketingsvalg og blive stemt af skal man opfylde disse 3 krav:

1. Man skal have dansk statsborgerskab.

2. Have fast bopæl i Danmark.

3. Være fyldt 18 år.

Kredsmandater:
Ud af de 179 mandater i Folketinget, er 135 ud af de 179 kredsmandater Kredsmandater sikrer at alle krede har mandater.

Tillægskandidater:
Ud af de 1799 mandater i Folketinget er 40 ud af de 179 tillægsmandater. - Hvis man ikke får så mange stemmer i sit lokale sted, kan man blive valgt ekstra ind, son en fordeling af partiernes størrelse. Store partier har altså flere mandater samlet, end mindre partier.

Statsminister valg:
90 mandater er flertal.

# data[].attributes.body
Grundloven spiller en stor rolle, og uden den ville Danmark ikke være som det er i dag. Det er den vigtigste  lov, og alle andre love skal overholde den

Vi har Grundloven for at få styr på samfundet.

- Grundloven er ikke detaljeret, men fortæller overordnet om strukturen i samfundet.

- Ytringsfriheden sikrer, at vi kan ytre os om vores holdninger til hvad som helst.
- Alle over 18, med dansk statsborgerskab, har ret til at stemme.

- Grundloven sikrer, at vi har demokrati og dermed folkestyre.

- Magtens tredeling er helt centralt i Grundloven

# data[].attributes.body
Folketingssalen er det mest kendte rum på Christiansborg. Salen er midtpunktet i det danske demokrati. Her vedtages landets love, og her foregår de overordnede politiske diskussioner.

Lovgivningsarbejdet:

Det kræver både meget tid og juridisk indsigt at udarbejde et lovforslag. Regeringen har mange embedsmænd i ministerne til at hjælpe sig, mens partierne uden for regeringen, oppositionen, ikke har mange til at hjælpe sig. Ifølge grundloven skal et lovforslag vedtages tre gange i Folektingssalen, før det kan vedtages. Et typisk forløb ser sådan ud:

1. Første behandling:
Her gøres de store ord klar, og partiernes ordførere fremlægger deres partis holdning til forslaget. De fleste forslag bliver sendt videre etil et af Folketingets udvalg, som nøje gennemgår forslaget og på den bagrund skriver de så en betænkning.

2. Andenbehandling:
Her debatteres forslaget i detaljer og i sin helhed. Betænkningen fra udvalget indgår i debatten, og er der ændringsforslag, diskuteres de også.

3. Tredje behandling:
Hvis der er nogle ændringsforslag, skal der først og fremmest forhandles og stemmes om dem. Herefter giver man ordet til dem der ønsker det, og her bliver der forhandlet om lovforslaget som helhed. Hvis det ovenfor er unødvendigt eller ikke sker i et tilfælde stemmes der og

# data[].attributes.body
Blev grundlagt i 1849.

I Grundloven står der, at de eneste der kan vedtage nye love er Folketingsmedlemmerne. Det kaldes den lovgivende magt. En af de vigtigste opgaver i forbindelse med lovgivningsarbejdet er at vedtage budgetterne for Danmark. Budgetterne , som fremsættes samlet af regeringen, kaldes Finansloven.

MAGTENS TREDELING:

Folketinget har sammen med regeringen den lovgivende magt: Det vil sige, at Folketinget vedtager alle love, der skal gælde i Danmark. Regeringens ministre underskriver lovene. Så Folketinget, Regeringen  Kun Folketinget kan vedtage love og dermed bestemme, hvilke regler der skal gælde i landet. (I Grundloven står der også at Kongen skal være med til at vedtage loven, da de skal underskrive dem)

Regeringen har den udøvende magt: Det er Regeringen der tilhører den udøvende magt. Det betyder, at det er ministrene, der sørger for at udføre det, som Folketinget bestemmer. Hvis Folketinget fx. vedtager en ny folkeskolelov, skal undervisningsministeren sørge for, at loven bliver til virkelighed.

Domstolene har den dømmende vagt: Domstolene tilhører den dømmende magt. Dommerne i byretten, landretten og Højesteret afgør, hvordan lovene skal fortolkes, og om folk har overtrådt de love, som Folketinget har vedtaget. Domstolene skal kun rette sig efter det, der står i loven. Folketinget eller regeringen kan ikke bestemme, hvad en dommer skal dømme.