# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Dades de la lectura

Continguts relacionats

Al novembre, clourem l'any Llull llegint... Llull! ha estat enviat per Ester F. Matalí el dia Dv, 12/08/2016 - 12:23

×

Per deixar comentaris has d'estar registrat:

Registre

Si ja estàs registrat, entra des d'aquí

# data[].attributes.attachment_link.title
Al novembre, clourem l'any Llull llegint... Llull!

# data[].attributes.attachment_link.description
Dades de la lectura Continguts relacionats Al novembre, clourem l'any Llull llegint... Llull! ha estat enviat per Ester F. Matalí el dia Dv, 12/08/2016 - 12:23 × Per deixar comentaris has d'estar registrat: Registre Si ja estàs registrat, entra des d'aquí

# data[].attributes.body
Cada setmana una dada

# data[].attributes.body
Àlbum il·lustrat: El llibre de les bèsties.
Versió: Anna Obiols /Subi

# data[].attributes.body
ARS MAGNA

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El final de la Segunda Guerra Mundial marcó el inicio del desarrollo de la computación y la inteligencia artificial. Alan Turing desarrolló el ACE (Automatic Computing Engine), el primer ordenador de almacenamiento programado, y en el artículo "Computing machinery and intelligence" planteó lo que conocemos como test de Turing, es decir, un test que era capaz de evaluar si una máquina era capaz de pensar. En el verano de 1956, durante la Conferencia de Dartmouth ("the Dartmouth Summer Research Project on Artificial Intelligence"), 10 investigadores (entre los que se encontraban John McCarthy, Marvin L. Minsky, Nathaniel Rochester y Claude E. Shannon) sentaron las bases de la inteligencia artificial y el desarrollo de "máquinas capaces de aprender".

La inteligencia artificial es algo que asociamos a la era moderna, sin embargo, aunque los cimientos sobre los que nos apoyamos comenzaron a desarrollarse en los años 50, la idea de desarrollar "máquinas capaces de automatizar procesos" tiene orígenes mucho más antiguos. Si no hace mucho hablábamos de la figura de Leonardo Torres Quevedo y sus trabajos en el ámbito de la automática en el siglo XIX, en la Edad Media encontramos una figura pionera que también se planteó que el razonamiento podía implementarse de manera artificial en un artefacto mecánico: Ramón Llull.

Precursor de la inteligencia artificial

Ramón Llull nació en Palma de Mallorca en 1232, es decir, en la Capital del Reino de Mallorca. En la Corte desarrolló, precisamente, la primera parte de su vida profesional, se convirtió en preceptor del hijo del rey Jaime I y ascendió rápidamente.

La vida en la Corte terminó hacia 1267, momento en el que vivió una experiencia entre lo místico y lo trascendental que luego documentó como serie de cinco visiones de Cristo crucificado que tuvieron lugar durante cinco noches consecutivas. A raíz de este suceso, Llull cambió radicalmente su estilo de vida y se dedicó a estudiar teología, moral, filosofía y, además, se adentró en el estudio de la lengua árabe. Sus obras se escribieron en catalán y fueron traducidas al árabe.

Tras retirarse a un monasterio, Llull ejerció una importante labor misionera y viajó por Europa y África, además de desarrollar sus obras literarias y filosóficas (la mayor parte enfocada en la fe cristiana). Aunque la temática literaria y filosófica de Llull eran las doctrinas de la fe católica, inspirándose en los trabajos de Roger Bacon, Ramón Llull terminó desarrollando una de sus obras clave (al menos, desde la perspectiva de la ingeniería y la inteligencia artificial): el Ars Magna.

El Ars Magna

Ramón Llull murió en el año 1315 (durante el regreso del último de sus viajes, que tuvo como destino Túnez). En ese mismo año se publicó el Ars Magna. Su concepción había llegado algunos años antes, concretamente sobre 1275. En esta obra, Llull planteó una de las primeras tesis sobre razonamiento automático; es decir, el desarrollo de una máquina lógica capaz de validar o invalidar argumentos.

Para Llull, el razonamiento podía trasladarse a un proceso secuencial y, por tanto, automatizable; una teoría con la que intentaba demostrar (de una manera objetiva) que los dogmas da la fe cristiana eran correctos (frente a las tesis racionalistas de filósofos como Averroes que, para Llull, eran erróneas). Su idea era que este sistema fuese capaz de refutar teorías y convencer de manera clara, por ejemplo, alguien que no fuese creyente.

¿Y en qué consistía la máquina que diseñó Ramón Llull? Llull desarrolló las bases teóricas de un artilugio llamado Ars Generalis Ultima que se apoyaba en la definición de una serie de ideas simples (llamadas raíces) que se catalogaban en 54 tipos (donde un 33% estaban vinculadas a la doctrina católica). Combinando estas ideas raíces, según su teoría, se podría obtener el conocimiento científico; es decir, combinando sujetos, predicados y teorías teológicas mediante la operación de unas palancas y ruedas, las proposiciones y teorías se movían mediante unas guías para llegar a conclusiones (postura positiva o postura negativa, es decir, una falsedad).

La máquina tenía una base mecánica y se organizaban los sujetos, predicados y teorías teológicas mediante la formación de figuras geométricas consideradas perfectas (círculos, cuadrados y triángulos) usando palancas y manivelas. Con esas raíces y las combinaciones que se podían realizar, Llull postuló que era posible comprobar cualquier teoría y llegar a la conclusión de que era cierta o, por el contrario, era errónea. Entre raíces y combinaciones, se podían llegar a conclusiones teológicas como "la bondad es grande" o "el poder es eterno", los aspectos que preocupaban a Llull.

El Ars Magna era un autómata muy rudimentario, concretamente un autómata finito; aún así se considera el primer intento de utilización de medios lógicos para producir conocimiento y, aunque era una teoría que no podía ir más allá de "los estados que se habían programado", fue una curiosa primera implementación de sistemas relacionados con la inteligencia artificial y, por tanto, de la búsqueda que una máquina fuese capaz de aprender y pensar (o demostrar dogmas de fe).

Imágenes: Miquel Cabot (Wikipedia) y dominio público.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ramón Llull y el Ars Magna: los orígenes de las máquinas pensantes

# data[].attributes.attachment_link.description
En el siglo XIII Ramón Llull planteó el desarrollo de una máquina llamada Ars Magna, capaz de realizar demostraciones lógicas para validar o refutar teoríasEl Ars Magna se diseñó como un autómata mecánico que, teóricamente, demostraría la validez de los dogmas de la fe cristiana e, incluso, de la existencia de Dios

# data[].attributes.body
CM

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Va ser a Palma, gran ciutat, on ens va néixer el beat.

# data[].attributes.attachment_link.description
Data de publicació: 22 jul. 2016 Video promocional de "Llull x Llull", l'antologia de textos de Ramon Llull, a cura de Joan Santanach, que publiquen conjuntament la Institució de les Lletres Catalanes i L'Avenç.

# data[].attributes.attachment_link.description
Flickr is almost certainly the best online photo management and sharing application in the world. Show off your favorite photos and videos to the world, securely and privately show content to your friends and family, or blog the photos and videos you take with a cameraphone.

# data[].attributes.body
Dossier Any Llull. CS

# data[].attributes.body
Any Llull.
EI

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En motiu de la commemoració dels 700 anys de la mort de l'escriptor i pensador medieval Ramon Llull, en Subi i l'Anna hem fet una adaptació de la faula "LA LLEBRE I EL LLEÓ" que el mallorquí va incloure dins del "Llibre de les bèsties". Aquesta faula ens ve a dir que no sempre guanya el més fort sinó que amb enginy, astúcia i intel.ligència també te'n pots sortir. Et convidem a descobrir-ho!

# data[].attributes.attachment_link.title
SUBI & ANNA amb l'Any LLULL "La llebre i el lleó"

# data[].attributes.attachment_link.description
En motiu de la commemoració dels 700 anys de la mort de l'escriptor i pensador medieval Ramon Llull, en Subi i l'Anna hem fet una adaptació de la faula "LA LLEBRE I EL LLEÓ" que el mallorquí va incloure dins del "Llibre de les bèsties".

# data[].attributes.body
Versió d'Anna Obiols i Subi.
CI

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
SUBI & ANNA hem creat una versió en format d'àlbum il.lustrat del "LLIBRE DE LES BÈSTIES" de LLULL. L'escriptor medieval, a través dels animals, ens posa damunt la taula temes tan actuals com l'avarícia, l'ambició, la traïció i la falta d'esperit crític d'homes i dones. Potser les coses no han canviat tant des de llavors...

# data[].attributes.attachment_link.title
SUBI & ANNA amb l'Any LLULL "Llibre de les bèsties"

# data[].attributes.attachment_link.description
SUBI & ANNA hem creat una versió en format d'àlbum il.lustrat del "LLIBRE DE LES BÈSTIES" de LLULL. L'escriptor medieval, a través dels animals, ens posa damunt la taula temes tan actuals com l'avarícia, l'ambició, la traïció i la falta d'esperit crític d'homes i dones. Potser les coses no han canviat tant des de llavors...

# data[].attributes.headline
Faules del llibre de les bèsties. Pere Martí.

# data[].attributes.subject
Faules del llibre de les bèsties. Pere Martí.

# data[].attributes.body
CM / CS

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ramon Llull és una figura cabdal de la nostra cultura. Està considerat el primer gran escriptor en llengua catalana i un dels grans prersonatges de la literatura universal. L'any 2016 es commemora el 700 aniversari de la seva mort.

Barcanova publicarà en breu dues obres:

Faules del Llibre de les bèsties, per a lectors infantils.

Llibre de les bèsties, adaptació de la col·lecció "Clàssica a Mida" per a públic juvenil.

Ramon Llull va escriure el Llibre de les bèsties fa més de 700 anys i el va incloure en un llibre titulat Llibre de meravelles, més conegut com a Fèlix, que és com s'anomena el protagonista. Llull, amb aquesta obra, com amb la majoria de les moltes que va escriure, volia instruir, volia mostrar el que estava bé i el que no perquè els homes canviessin les seves conductes equivocades. I, per fer-ho d'una manera fàcil i arribar a tothom, va fer servir un recurs molt habitual en l'època, de una llarga tradició en les cultures orientals com l'índia, la persa o l'hebrea: les faules i els exemples.
Adaptació de Pere Martí i Bertran Il·lustracions de Maria Espluga
Les faules han estat un dels gèneres literaris més presents en la literatura infantil de tots els temps. Ramon Llull les va utilitzar en moltes de les seves obres, precisament per l'alt valor didàctic que tenen. Per això hem volgut recollir-ne algunes de les que va incloure en el Llibre de les bèsties.

Avui ens resulten tan fresques i actuals com ho devien ser per als lectors i els oïdors d'aleshores, perquè, per desgràcia, la valentia i la por, la generositat i l'enveja, la pobresa i la riquesa... de què ens parlen no han canviat gaire, per molt que la societat sí que hagi canviat. I no han canviat perquè són qualitats i defectes de l'ésser humà. L'altra característica important de les faules és que els protagonistes solen ser animals, que actuen en tot moment com si fossin persones.

Ramon Llull va incloure en el Llibre de les bèsties una vintena llarga de faules. Nosaltres hem seleccionat aquelles que ens han semblat més assequibles i aquelles que hem considerat que encara ens poden ser útils per fer-nos reflexionar, per fer-nos adonar que hi ha coses que estan bé, que val la pena de fer, però que també n'hi ha d'altres que estan malament, que hem de mirar de desterrar de la nostra manera de ser o d'actuar, si ens volem considerar éssers humans, éssers racionals, per més que siguin les bèsties els protagonistes.
Adaptació de Muntsa Farré Il·lustracions de Gisela Bombilà
Temps era temps, en un bell prat es van reunir tota mena d'animals per triar rei. No cal dir que les discussions entre ells van ser llargues i de vegades tenses i tot, però, finalment el Lleó va ser l'elegit i tothom ho va acceptar; tothom no, perquè la Guineu, des de bon començament, va embolicar la troca i va començar a fer intrigues per aconseguir un poder que no li havia estat donat. Val a dir que no se'n va sortir i que al final va ser víctima dels seus enganys.

La vigència d'aquesta obra és plena; si us hi fixeu bé, trobareu que el missatge, malauradament, no ha caducat, encara que hagin transcorregut més de set segles des que Ramon Llull la va escriure.

Per apropar més l'obra als lectors joves, el text s'ha adaptat al català modern i a una sintaxi més àgil.

Com que de vegades l'encadenament d'exemples en el text complet és molt llarg, s'hi han introduït frases que faciliten la interpretació i ajuden a no perdre el fil del debat. Així mateix, fragments llargs de diàleg indirecte s'han transformat a diàleg directe per fer la lectura més motivadora.

Per acabar, volem fer referència a la versió del Llibres de les bèsties publicat en la col·lecció "Antaviana Clàssics Catalans". Aquesta és una edició en català antic a cura de Montserrat Vallès.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ramon Llull és una figura cabdal de la nostra cultura. Està considerat el primer gran escriptor en llengua catalana i un dels grans prersonatges de la literatura universal. L'any 2016 es commemora el 700 aniversari de la seva mort. Barcanova publicarà en breu dues obres: Faules del Llibre de les bèsties , per a lectors infantils.