# data[].attributes.body
Rubi, Emma, Ruhat og Malthe

Moderniseringsteorierne bygger på at kolonimagterne har haft en positiv effekt på koloni-landene.

Rostows faseteori er bygget op omkring fem faser som et land går igennem når det går fra et udviklingsland til et industriland.

Faserne hedder:
1. Det traditionsbunde samfund
2. Optakten til take-off
3. Selve take-off fasen
4. Udvikling mod modenhed
5. Masse forbrugets epoke

1. Det traditionsbunde samfund
Der er det rimelig maget selvforsyning, det er domnieret af landbrug. Der er en meget begrænset industri, den industri der nu er, er begrænset til gammeldags metoder.

2. Optakten til take-off
Her begyndes der stille og roligt at sparet op. Så man på et senere tidspunkt kan investere dette til industriens brug. Samtidig kommer der flere industri virksomheder. Dette er start skuddet til den næste fase, da forudsætningerne nu er skabt.

3. Selve take-off fasen
Fase 3 er den vigtigste fase, da det er her industrialiseringen påbegyndes. Som målestoksforhold, mener Rostow at, så snart et land anvender mere end 10% af BNP på investeringer, vil industrialiseringen være påbegyndt. Efter de 10% i benyttelse af investeringer, mener Rostow, at landet nu er oplever en selvforstærkende økonomisk vækst.
Udtrykket take-off bruges som metaforer for hvornår et land ikke længere er et traditionelt samfund, men bevæger sig hen mod et højtudviklet industrisamfund.

4. Udvikling mod modenhed
Her mærker samfundets andre sektorer (ikke teknologi og industri) moderniseringen. Der bliver nu investeret i landbrug, som først i fase 4 gennemgår moderniseringsprocessen.

5. Masse forbrugets epoke
Her er landet færdigudviklet og dermed færdigindustrialiseret, og masseproduktionen af varer skaber en stor velstand i landet. Han betegner det altså som om at landet har nået til deres ''masseforbrugs epoke''.

Konklusion:
Han mener, at alle lande kommer til at gennemgå faserne, det er dog individuelt hvornår det kommer. Fx er der mange u-lande, der ikke er noget til fasens begyndelse endnu. Han mener altså, at det at u-landene ikke har moderniseret sig endnu, har ikke noget at gøre med at koloniseringen holder dem tilbage, blot at de ikke er blevet moderniseret endnu, grundet at de måske ikke er klar til det.

Kritik:
Kritikere mener at Rostows teori er naiv, og at det ikke er alle lande som går igennem den samme proces. Fx kan u-landene gå igennem et helt andet udviklingsforløb. Derudover mener mange at han fokusere for meget på investeringer, og har ikke så meget med om andre faktorer som har bremset udviklingen.

# data[].attributes.body
Inklusive politiske institutioner: Befolkningen har indflydelse på landets politik. Magten er spredt.
Ekstraktive politiske institutioner: En elite der styrer landets politik.
Inklusive økonomiske institutioner: Belønnet for innovation, kreativitet, arbejde hårdt og uddanne sig. Intiativ betaler sig. Man skifter gamle metoder ud med nye, destruere det gamle f.eks. biler og hestevogne. Dette kræver ejendomsret, lige regler for alle og ingen har specielle rettigheder.
Ekstraktive økonomiske institutioner: Magteliten er bange for kreativitet og destruering af gamle metoder fordi deri ligger deres magt. Ikke lige muligheder for alle, ejendomsretten eksisterer ikke, og man bliver ikke belønnet for at arbejde hårdt.

# data[].attributes.body
Patrick, Mie, Connor og Thea

ISI-strategien står for importsubstitution. Den går ud på, at oprette en industrisektor på hjemmemarkedet, så man ikke har behov for, at importere de varer, man normalt importerer.

- Man sparer udenlandsk valuta
- Afhængigheden af eksportindtægterne begrænses

Man beskytter den hjemlige industrisektor, ved at lægge hindringer for importen, som eksempel høje toldsatser.
- Staten går ind som medejer af industrivirksomhederne.

Pengene får man ved at beskatte pengene fra landbrugsvarer og mineraler fra mineindustrien. Landets råvareproducenter "betaler" for industrialiseringen.

# data[].attributes.body
Af Maria, Jonas, Jens og Freja

Ilande = selvcentreret økonomi, uafhængig af eksport og alle sektorer hænger sammen. Der overføres værdi til ilandene fra ulandene, og ilandene udnytterne ulandenes billige råvarer og arbejdskraft.

Ulande = perifere økonomi, meget afhængig af eksport af råvarer (før var det kolonilederene de eksporterede til, nu er det ilandene). Her hænger sektorerne ikke sammen og den største sektor er til udvinding af råstoffer

Amin mente at man kun kunne skifte fra uland til iland, hvis ulandene stopper med at handle med ilandene (en vej ud, gennem socialisme og selvforsyning). Han mente at man skal opbygge samme samfundsmodel som ilandene.

En kritik af hans teori gik for det første på, at han generaliserede ulandene. Derudover er det blevet set, at de ulande, der havde prøvet at stoppe med, at handle med ilandene havde på længere sigt klaret sig dårligere. Mens øgede deres eksportering (Sydkorea og Taiwan) gik fra uland til iland.

# data[].attributes.body
Nanna, Helena, Oscar & Thomas

Det diskuteres hvorvidt ulandene bør investere i landbrug eller industri for bedst muligt at forbedre deres situation.

Rostows faseteori mener at udviklingslandene bør investere alle deres økonomiske midler i industrien, da det betragtes som lokomotivet i udviklingsprocessen, hvorimod landbrug bliver set som en ineffektiv sektor, da det beskæftiger for mange.
Hvis man fjerner resourcer fra landbruget og flytter dem over til industrien, vil overflytningen øge væksten, hvilket vil "sive ned" i landbruget (det gavner hele samfundets økonomi).

En anden udviklingsøkonom, Gunner Myrda, mener at man ikke udelukkende kan satse på industri, da det ikke skaber nok arbejdspladser. Han mener at landbruget også skal effektiviseres, da det vil øge indkomsterne for bønderne, hvilket ved medfølge større efterspørgsel for industrivarerene.

Myrda mener også, at en omfordeling af landbrugsjorden vil skabe større lighed, hvilket han mener er en forudsætning for vækst.

Ex:
I Taiwans, Sydkorea, Singapore og Hongkongs tilfældes lukkedes det dem at bryde ud af fattigdomscirklen udelukkende ved at satse på industri. Disse lande er i dag førende inden for IT, biler og skibe. Det skal dog siges at økonomer rundt om i verdenen er uenige om årsagen til disse landes succes.

# data[].attributes.body
Protektionisme:
- Beskyttelse af hjemmemarkedet
- Høj told og afgifter på udenlandske varer
- Selvforsynende
- Mål: at opnå stordriftsfordele
- Succeshistorie: Sydkoreas bilindustri

Frihandel:
- Fri handel med andre lande
- Ricardos teori om komparitive fordele
- Specialisere sig i de varer de er mest effektive til
- I følge de liberale økonomer gavner det både i - og u-lande
- Satse på eksport til verdensmarkedet

Kritik af frihandel:
- Ikke er en fordel for u-landende
- Afhængige af råvarepriserne
- Problemer med international konkurrence grundet i-landenes udvikling