# data[].attributes.body
הרגשתי שהיה שיעור חזרה כללי על מושגים שלמדנו בשנה שעברה בנוסף להקדמה לקראת הקורס והמשך השיעורים הבאים. לי באופן אישי מאוד עזר החזרה על המושגים, מסגרות עבודה, ADL, מודלים, מתע"מ ועוד. אלו דברים שצריך לחזור עליהם כי הם ילוו אותנו לאורך כל התואר וגם לחיים המקצועיים בהמשך.

# data[].attributes.body
תהליך העשייה המקצועית בריפוי בעיסוק הערכה, אבחון ותוצאות.
הגדרנו את המושג התערבות והתעמקנו בו, למדנו שבתוך המושג הזה יש את שלב ההערכה - פיתוח תכנית שתהיה רלוונטית כמובן בהתאם להערכה הראשונית - והתכנית עצמה שזה החלק המעשי יותר. לקחתי מהשיעור הזה את השיטות השונות שיש לאבחון ואת איסוף האינפורמציה בשיטת TPO DOWN.

# data[].attributes.body
בשיעור איכות חיים ורווחה שהרצתה לנו ד"ר מיכל אברך בר, מצאתי את השיעור הזה מאוד מעניין ומרתק. אלו מושגים שלמדנו בשנה שעברה אבל התעמקנו בהם יותר, כמו ההשוואה של רמת איכות החיים בישראל לעומת מדינות אחרות, וניסינו להבין למה יש שוני בינינו לבינהם, וגם הרווחה אישית משתנה ממקום למקום ומאדם לאדם, והמושג "שביעות רצון" הוא דינאמי - וע"י כך הבנו שזה מאוד סובייקטיבי.

# data[].attributes.body
הצגת אבחונים בכיתה, הבנות הציגו את האבחונים בצורה ממש ברורה וטובה, רואים שהן עמלו עליה והשקיעו זמן רב. מה שלקחתי מהשיעור בעיקר היה האבחון ACS עם הכרטיסיות - ליאור מרגוליס ערכה את האבחון על סבתא שלה והיה נראה שיש שיתוף פעולה מצידה, גם האבחון שהתבצע עם הכרטיסיות היה נראה מותאם ל"מטופלת" הוא לא היה מורכב מדי וזה יכול לתרום לאנשים שהיו מתקשים אולי בסוג אחר של אבחון והוא מספק את המידע הנדרש.

# data[].attributes.body
שיעור של ד"ר יעל קאופמן, על הגישה הביומכנית. בשיעור זה הצגתי יחד עם שירן את המאמר על הגישה הביומכנית. והשאלה שלנו הייתה האם אין התייחסות לפן הנפשי בגישה הזו? המאמר שלנו דיבר על סטודנטית שנפצעה בכף ידה ולאורך המאמר מתוארת בגישה הביומכנית השיקום הפיזי שלה, ופחות הייתה התייחסות לאיך היא מרגישה או למה משמעותי עבורה. קיבלנו תשובה מהמרצות – שיש שילוב בין גישות למודלים, ומה ש"חסר" בגישה אחת ישלים אותה אחד המודלים. אז אין שחור או לבן. כלומר הבנתי שאם ניקח גישה אחת לדוגמה הגישה הביומכנית ונשלב אותה עם מודל כמו למשל מודל הנהר היפני נקבל גישה אחידה יותר שמשלבת את שני הדברים ביחד.

# data[].attributes.body
שיעור שהרצתה יעל יעקבי, על גישת ה ACT שזה סוג טיפול של קבלת החוויה והכלה, לתת מקום לפחדים לחרדות, ולא לנסות לשנות אותם. די התחברתי לגישה הזו, כי לפעמים (לא תמיד ולא לכל אחד) אין טעם להיאבק או לנסות לטפל בכל מחיר באיזשהי "תקלה" שיש לנו, לפעמים גם לקבל את זה יכול להוות סוג של תרפיה עבורנו, שוב, לא לכל אחד ולא בכל מצב. ראינו את הסרטון עם דני השכן שמפריע למסיבה וזו הייתה מטאפורה יפה בעיניי לכך שצריך לקבל את הדני בחיים שלנו, וייתכן ואפילו הוא ילמד להשתלב עם הזמן בחיים שלנו כמו שדני השתלב בסופו של דבר במסיבה.

# data[].attributes.body
מודל ה IRM שהרצתה ד"ר אורית ברט. מסקנות המאמר שטענו שיש פער בין השליטה בידע שלנו כמרפאות בעיסוק לבין היישום בשטח קצת הדאיג אותי, כי זה אולי מובן שיהיה פער כי ברגע שמסיימים את הלימודים מתחילים את החיים המקצועיים ואולי שוכחים דברים בדרך, אבל זה עדיין איפושהו היה נתון מדאיג. העמקנו בסוגי החשיבות שכבר עברנו עליהם בעבר וגם ב PBT אנחנו מרבות לדבר על סוגי חשיבות (קלינית, נרטיבית..). מאוד אהבתי בשיעור הזה ובמאמר שנלמד על זה שהוא שם אותנו כמטפלות במרכז. עד עכשיו התרגלנו לגישת הלקוח במרכז, והמאמר בא לתת לנו כלים ומיומנויות כמטפלות איך לשפר ולשדרג את עצמי.

# data[].attributes.body
דיברנו על גישה שמראה על איך אנחנו כמטפלים מתייחסים למטופל. למדנו על סנגור שזה מושג שאני מכירה מהעבודה שלי (מדריכה במועדון פנאי של אקים לצרכים מיוחדים) שם קיבלו סדנאות סינגור והלכנו לכנס מסנגרים ארצי באקדמית אונו. בעיניי סנגור עצמי לאנשים עם מוגבלות כלשהי זה חשוב מאוד שתהיה להם העצמאות והחופש ביטוי שלהם והיכולת שלהם לדרוש את מה שמגיע להם, לנהל משא ומתן או דו שיח בציבור. התחברתי למה שרחלי אמרה על לא להיות שיפוטי כלפי המטופל, לתת מרחב מאפשר, להיות אמפתיים ופתוחים, ולהראות שקיפות, עידוד ותקווה להמשך, אך בגבול הטעם הטוב, כלומר לא להיות לא ריאליים - ולא לתת עידוד על פעולות או תוצאות שאינן טובות, אלא לנסות לתקן ולשפר ולתת תקווה שזה יכול להשתפר.

# data[].attributes.body
שיעור עם ד"ר יעל להב בנושא ויסות רגשי. היה שיעור מרתק ומלמד, הרגשתי שהרחבתי את הידע שלי בנושא התערבות (אם עד עכשיו למדנו חומרים תיאורטיים, הסמסטר הזה התחיל בלימוד גישות מעשיות יותר שגם עשויות להכין אותנו לקליניקות הקרובות), למדתי ש CBT לא מתאים לכל מטופל, ושזה כמו שלב מתקדם יותר בטיפול. לעומת זאת הרחבתי את הידע בנושא DBT שלא הכרתי. אהבתי מאוד את זה שיעל נתנה הרבה דוגמאות במהלך השיעור לאוכלוסיות שונות שהטיפול יכול להתאים להם, זה תרם להבנה והוסיף לי לידע.

# data[].attributes.body
שיעור בנושא גישת התערבות multicontext. הדגשנו את ההבדל בין קושי ללקות קוגניטיבית (קושי-יכול להיות בADHD, דיכאון... ולקות יותר בדמנציה..סכיזו...וכו'). כלומר, לא כל קושי הוא לקות אבל כל לקות מהווה קושי.
בשיעור זה, הקבוצה שלי הציגה. הצגתי יחד עם הדר ושחר את גישת המולטי-קונטקסט, בחרנו מאמר של תיאור מקרה של אדם לאחר שבץ מוחי איסכמי שמטופל בגישה זו. למדנו תוך כדי העבודה עם פרופ' רחל קיצוני שגישת התערבות אמורה להתאים עצמה למטופל ולא להפך. המצגת שלנו הייתה די ברורה וכללה את תיאור המקרה, את מהלך ההתערבות, התוצאות ומסקנות.

# data[].attributes.body
היום הציגו שתי קבוצות בנושא של טכנולוגיה מסייעת וחדשנות. התחברתי מאוד לשיעור שהיה היום, כי אני חושבת שאפשר לעשות הרבה דברים טכנולוגיים המתקשרים למקצוע שלנו, בייחוד לאור קורס טכנולוגיות ברב"ע שעשינו עם סיגל (אני עשיתי אותו שנה שעברה יחד עם סטודנטים מספרד) שם נדרשנו לחשוב על המצאה טכנולוגית חדשה או לשדרג אחת שקיימת, בנוגע למיכשור רפואי או מיכשור שעוזר למגבלה כלשהי.. כל הרעיונות של הבנות בכיתה היו מדהימים ובעצם הבנתי אז, כמה אפשר להעמיק את התחום שלנו עם טכנולוגיה מסייעת ועם פיתוחים שונים שיכולים לסייע הן לנו כמטפלות והן למטופלים שלנו.

# data[].attributes.body
אני זוכרת מיסודות ב' שהקורס מאוד חיבר אותי לתחום שלנו הריפוי בעיסוק, מעבר לחלק של הלמידה התיאורטית, הייתה למידה יותר אקטיבית ומעשית והרגשתי שאני יותר ויותר מבינה את התחום שלנו.

הציפיות שלי מיסודות ג' זה להמשיך ולהעמיק את הידע, ולהרחיב את האופקים שלי לגבי המקצוע שלנו, להתנסות עוד הן בקליניקות והן במסגרת הכיתתית.

# data[].attributes.body
את השיעור העבירה פרופ' דבי רנד - דיברנו על התערבות מבוססת ראיות ועל החשיבות שלה לחיים המקצועיים שלנו וגם על המשמעות של הדבר מבחינת המטופל. למדנו כי המטופלים באמת יקבלו את ההתערבות הטובה ביותר ככל שתהיה מבוססת מחקרית, וגם לנו כנשות מקצוע זה יתן שקט שעשינו את הדבר המוכח ביותר עבור המטופל. הפתיע אותי מאוד הנתון שדבי הביאה בשיעור, על כך שביצעו שאלון בקרב מרב"ע בארץ ונמצא שאחוז גבוה מתוכן כלל לא משתמש ב EBP בקליניקה. נשמע שיש מקום לשיפור מבחינתנו כסטודנטיות שיהיו מרב"ע בעתיד.

# data[].attributes.body
בשיעור דילמות אתיות נכנסו לעומק של האתיקה של המקצוע, ניסינו לחשוב על דילמות אתיות שהיו לנו בהכשרות וניסינו לעבד אותן.

למדתי על וועדות אתיות שנמצאות במסגרות שונות ומתמודדות עם דילמות שונות שעולות במסגרת. ניסיתי לחשוב על איך אני כמרפאה בעיסוק אתמודד עם דילמות שונות שיעלו לי בהכשרה או בחיים המקצועיים. באיזה דרך אני אפעל ובאילו כלים אני אשתמש.

# data[].attributes.headline
מבנים ארגוניים וחקיקה

# data[].attributes.subject
מבנים ארגוניים וחקיקה

# data[].attributes.body
למדתי בשיעור על המבנה הארגוני , וניסיתי להבין איפה אני בשרשרת הזו כרגע ולאן אני עוד יוכלה להגיע. כמו כן ראיתי את התחומים הנרחבים שהרב"ע נוגע בהם וזה עשה אותי גאה. למדתי על חוקים שונים , זכויות.. הרגשת שהשיעור הזה חיבר אותי לחלק הטכני של המקצוע וזה משהו שהוא בעיניי חשוב מאוד שנדע ונפנים אותו לקראת החיים המקצועיים שלנו. נהנתי מאוד מהלמידה בשיעור זה.