# data[].attributes.body
Nuometas – senovinis ištekėjusių moterų galvos apdangalas. Rankšluosčio formos. Buvo dėvimas daugelio Europos tautų.
Lietuvoje dėvėtas jau XI–XII a. Nuometas buvo iš dvinyčio audinio, papuoštas stikliniais karoliukais, žalvarinėmis įvijomis. XVIII–XIX a. nuometui naudotas ploniausias ir gražiausias, dažniausiai daugianytis audinys (3–4 m ilgio, 0,5–0,7 m pločio). XIX a. nuometas buvo ir iš pirktinio medvilninio audinio. Kartais turėjo beržo tošies, linų pluošto ar kieto audinio lankelį. Būta kelių nuometo užrišimo būdų, dažniausiai dėvėtas surištas dešinėje smilkinio pusėje. Ilgiausiai (iki XX a. pradžios) nuometą, kaip šventinį galvos apdangalą, išlaikė šiaurės rytų aukštaitės (ypač kupiškėnės).

# data[].attributes.body
Nuotakos XIX a. pradžioje dėvėdavo įspūdingą kyką - aukštą cilindro formos galvos apdangalą, padarytą iš juodo aksomo arba fetro. Jaunamartės kykas, pasiūtas iš pintinių nėrinių, užtemptų ant specialaus karkaso, iš viršaus būdavo apgobiamas plonu šydu. Turinčios vaikų moterys galvą aprišdavo didele balta skara, surišta pakaušyje, būtinai prispaudžiant laisvąjį skaros kampą. Moterys dėvėjo linines drobules. Drobulė lankstoma į tris dalis ir dėvima šiek tiek nuleista nuo pečių.

# data[].attributes.body
Kapsės merginos nešiojo aukštus aukso spalvos galionus su gėlėmis ir plunksnelėmis apkaišytu viršumi. Zanavykės daugiau mėgo iš kelių spalvų biserio suvarstytas karūnėles – karolines. Ištekėjusios moterys nešiojo kykus, pasiūtus iš baltų nėrinių, naminės drobės, pirktinio šilko, taip pat ryšėjo ir skareles.

# data[].attributes.body
Ištekėjusios moterys nešiodavo skaras, o po skaromis dažnai dėvėjo kykus.
Merginos galvas puošė iš kaspinų išlankstytomis karūnėlėmis – rangėmis, rytų Žemaitijoje – galionais.
VIII–XIX a. žemaitės skarelių dėvėjo po kelias: ant galvos, ant kaklo, ant pečių. Ant galvos jas rišdavosi įvairiais būdais, kartais po kelias vienu metu. Audė įvairiai languotas iš lininių ir medvilninių siūlų. Vyraujanti – raudona spalva. XIX a. II pusėje greta raudonai languotų skarelių išplito baltos, siuvinėtos kiauraraščiu. Tokio tipo skarelės nešiotos visoje Lietuvoje, bet niekur kitur jos nebuvo taip gausiai ir išradingai siuvinėjamos, kaip Žemaitijoje (abu skarelių kampai siuvinėjami skirtingai).

# data[].attributes.body
Merginos galvas puošė aukso galionais ir iš kaspinų ar juostų darytomis karūnomis, puoštomis karoliukais ar nėriniais, moterys dėvėjo gobtuvėlius, kepurėles, ryšėjo skareles.

# data[].attributes.body
Ištekėjusios moterys dėvėjo nuometus, vėliau virtusius skaromis. Merginos galvas puošė gėlėmis, karūnėlėmis ir galionais.
Aukštaitės šaltesniu metų laiku gobėsi vilnonėmis languotomis skaromis.
Liaudies drabužių tyrinėtojai atkreipė dėmesį į baltų lino audinių gausą ir viduramžius primenančius nuometus. Iki pat XX a. pradžios lininiai drabužiai dar puošti beveik vien tik įaustais geometriniais ornamentais, kurių motyvai ir kompozicijos gana artimos Rytų Lietuvoje aptinkamos neolito keramikos puošybai.