# data[].attributes.body
           Jo poètic

El jo poètic és el mateix autor, Salvat-Papasseit, que es presenta com a observador passiu de la realitat que l’envolta.
Explica la situació real que viu i com se sent enfront aquesta: està malalt i veu que la mort se li aproxima ràpidament, per això imagina com serà el demà sense donar per suposat que ell hi sigui en aquest futur que presenta.

# data[].attributes.body
             Obra

L'obra de Salvat-Papasseit és molt diversa. Trobem des de poesia fins a narrativa infantil; passant per articles de crítica d'art i cal·ligrames, entre d'altres.

Aquest poema en especial, Tot l'enyor de demà, pertany al seu segon llibre de poesies L’irradiador del port i les gavines, publicat al 1921.

# data[].attributes.body
"L’irradiador del port i les gavines"

# data[].attributes.body
"Cal·ligrama 2"  del llibre
"El poema de la rosa als llavis"

# data[].attributes.body
Article revolucionari

# data[].attributes.body
Joan Salvat-Papasseit

# data[].attributes.body
Bibliografia i Webgrafia: https://www.escriptors.cat/autors/salvatpapasseitj/pagina.php?id_sec=2230 , https://www.youtube.com/watch?v=2DaHmZTdY54 , Llibre de llengua i literatura Batxillerat (Ed. Teide)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Tot l'enyor de demà", de Joan Salvat Papasseit [projecte Poesia Dibuixada]

# data[].attributes.body
        Figures retòriques

Al·literació:

Anàfora:

Polisíndeton:

Ennumeració (tot el cos del poema ho és).

Sinestèsia:

Metàfora:

Paradoxa:

Antítesi:

Epítet:

Personificació:

# data[].attributes.body
Paula Llorens -1 BATX A-

# data[].attributes.body
       Gènere

És un poema lliure.

No presenta cap tipus d’estrofa.

No hi ha regularitat mètrica (presència de versos d'art major i d'art menor).

No hi ha rima.

# data[].attributes.body
      Tipologia

Descriptiva:

Al cos del poema es descriu la societat de la Barcelona del segle XX.

A l'inici i al final del poema explica la situació física i emocional en què es troba.

# data[].attributes.body
              Argument

A la primera estrofa, Salvat-Papasseit parla sobre la seva malaltia i reflexiona sobre la presència propera de la mort.

Al cos del poema, descriu la societat de la Barcelona de finals de segle XX.

I per concloure, torna a treure el tema de la mort, però aquest cop comparant-la de forma concisa amb la vida.

# data[].attributes.body
               To

Malenconiós: mostra nostàlgia sobre el que veu, ja que per la seva situació no pot viure-ho de la mateixa manera en què ho feia en un passat i, potser, tampoc podrà tornar a fer-ho en el futur.

Festiu: tot i el seu estat físic, ell manté una visió optimista i plena de vitalisme de la vida.

# data[].attributes.body
           Intenció

Intenció del poema: elegíaca.

L’autor enyora el món exterior, del qual ha hagut d’allunyar-se per la seva malaltia (que l’obliga a mantenir-se al llit).
En aquesta situació només pot contemplar amb nostàlgia el que abans vivia al carrer, conscient que és un record passat que ,potser, no podrà repetir-se en el futur.

# data[].attributes.body
                 Tema

Tema principal del poema: la malaltia (també es toquen, en part, els temes de la vida i la mort).

Fa referència a les condicions en que ha d’estar (reposant al llit) a causa d’aquesta i comunica que és conscient de la seva mort propera. Tot i així, no protesta ni es desmoralitza; més aviat manté una gran serenitat i vitalisme sorprenents davant d’aquesta trista situació.

# data[].attributes.body
 - Joan Salvat-Papasseit -

# data[].attributes.body
              Codi

Concisió i densitat: és extens i, encara que contingui molta informació, no és molt dens perquè és entenedora i està ben estructurada.

Instantaneïtat: l'autor presenta la realitat en una imatge.

Experimentació: hi ha moltes figures retòriques que enriqueixen el llenguatge del poema.

# data[].attributes.body
           Biografia

Neix a Barcelona l’any ₁₈₉₄ i queda orfe de pare amb sis anys.

És acollit a un vaixell on cuidaven dels fills orfes dels mariners fins als dotze anys.

Al tornar a casa, ha de fer-se càrrec de la seva família, per tant, comença a treballar allà on pot.

A les estones lliures, va a una parada de llibres vells del mercat de Santa Madrona, gràcies a la qual pot accedir a obres amb les que comença a aprendre literatura de forma autodidacta.

Temps després, s'inicia en la publicació d’articles anarquistes revolucionaris, els quals acaben portant-lo a la presó.

Un cop alliberat, treballa com a encarregat de llibreria a les Galeries Laietanes, on gaudeix de la oportunitat de conèixer els autors més rellevants de l’avantguardisme català.

El 1918 es casa i, com a conseqüència d’una grip, emmalalteix de tuberculosi.

L’any següent, publica la seva primera obra Poemes en ondes hertzianes i neix la seva primera filla. El 1922, neix la seva segona filla i l’avançada tuberculosi el porta de sanatori en sanatori.

Finalment, l’any 1924, mor la seva filla menor i la tuberculosi entra en una fase crítica, que el porta a la mort, tan sols amb trenta anys.

# data[].attributes.body
            Moviment literari

Moviment avantguardista

Pretén fer un reset enfront el passat; rebutja i infravalora l’art anterior, a la vegada que enalteix el progrés i la modernització de la societat de l’època.

Corrent: futurista

Es centra en l’exaltació de la vida contemporània i de la innovació de les màquines i la tecnologia que tant va revolucionar la societat de l’època.