# data[].attributes.body
En conclusió, podríem interpretar aquest poema com un consell que ens dóna per millorar la nostra vida. És a dir, ens dóna una classe magistral de que tot sembla el que no és i que per tant, s'ha de conèixer el que es vol i el que ens pot beneficiar o pel contrari, perjudicar.

# data[].attributes.body
Versos trencats

Ús de moltes repeticions

Ús de paral·lelismes

Èmfasi en l’ús de l’exclamació

Ús d’anàfores

No hi ha figures retòriques (metàfores, personificacions ...)

# data[].attributes.body
33 versos (o 66 si compten vers per vers)

Versos d’art menor

Alternança entre versos de 7 i 4 síl·labes

La cançó popular es pot separar en dues parts destacables:

1. Trobem dos moments narratius:

L’inici del poema

El vers que comença per: “La donzella entra a la nau”

1. Fragments dialogats entre lo mariner i la donzella

# data[].attributes.body
Origen català, S XVI – XVII

Decadència. En aquest període es commuta el segle d’Or espanyol. La llengua castellana s’expandeix mentre que la catalana va perdent pes.

Cançó popular, es transmeten via oral (no hi havia versió escrita) i per aquest motiu n’hi ha de diferents versions

Autor i data de creació desconeguts

Els temes mes tractats eren els de la vida quotidiana i el de l’amor no correspost

# data[].attributes.body
-De tres germanes que som,
só la més bella:
l'una porta vestit d'or,
l'altra de seda
i jo, pobreta de mi,
de sargil negre.
L'una és casada amb un duc,
l'altra és princesa
i jo, pobreta de mi,
só marinera.-
-No sou marinera, no,
que en sereu reina,
que jo só lo fill del rei
de l'Anglaterra.

# data[].attributes.body
La donzella entra a la nau,
tria la seda.
Mentres va mercadejant,
la nau pren vela.
Mariner es posa a cantar
cançons novelles.
Amb lo cant del mariner
s'ha dormideta,
i amb el soroll de la mar
ella es desperta.
Quan ella s'ha despertat
ja no en veu terra:
la nau és en alta mar,
pel mar navega.
-Mariner, bon mariner,
torneu-me en terra,
que los aires de la mar
me'n donen pena.
-Això sí que no ho faré,
que heu de ser meva.
Set anys ha que vaig pel mar
per vós, donzella;
cent llegües dins de la mar,
lluny de la terra.

# data[].attributes.body
S’hi narra la història d’una donzella que, en faltar-li la seda per brodar, puja a cercar-la a dalt d’una nau i el mariner que la mena se l’endú mar endins, enamorat. Ella es queixa de la seva desgràcia d’esdevenir marinera i de com les seves dues germanes grans han fet fortuna. A la fi, resulta que el mariner és un príncep, fill del rei d’Anglaterra.

# data[].attributes.body
La temàtica d’aquesta cançó popular és el rapte de donzelles per al mercat com a esclaves, però en aquest cas la temàtica és amorosa perquè lo mariner està enamorat de la donzella, motiu pel qual la rapta

# data[].attributes.body
A la voreta del mar
n'hi ha una donzella
que en brodava un mocador,
la flor més bella.
Com ne fou a mig brodar
li manca seda.
Gira els ulls envers la mar:
veu una vela;
veu venir un galió
tot vora terra;
ne veu venir un mariner,
que una nau mena.
-Mariner, bon mariner,
que en porteu seda?
-De quin color la voleu,
blanca o vermella?
-Vermelleta la vull jo,
que és mellor seda.
Vermelleta la vull jo,
que és per la reina.
-Pugeu a dalt de la nau,
triareu d'ella.
-Ai no!, no hi puc pujar,
no tinc moneda.
Lo meu pare té les claus
de l'arquimesa.
-No quedeu per diners, no,
prou fio d'ella.