# data[].attributes.body
Tutkimusaineistoina käytettiin havaintomateriaalia ja neljää teemahaastattelua. haastattelukysymykset olivat teemoiteltu vuorovaikutuksen ja aikuisen roolin ympärille. Aikuisen tuli mm. pohtia vuorovaikutukseen vaikuttavia tekijöitä, jotka liittyivät omaan tai lapsen toimintaan. Havainnointi oli ei-osallistuvaa.

Tutkimuskohteena oli kaksi yksityisen päiväkodin lapsiryhmää: 5-7-vuotiaiden ja 3-5-vuotiaiden ryhmä. Ensimmäisessä lapsia oli 16 ja jälkimmäisessä 14. Ikäjakaumaksi valittiin tämä mm. siksi, että tämän ikäryhmän lasten leikkitaidot ovat jo hyvin kehittyneet.

Keskeisiä tutkimustuloksia:
Aikuinen hakeutui lapsen luokse useimmiten kyselläkseen ja auttaakseen ja aktivoidakseen. Kun aikuinen kyseli leikistä, lapset  eivät aina reagoineet aikuisen vuorovaikutusyritykseen, koska olivat niin leikin imussa. Auttamis- ja aktivointitilanteissa aikuinen lähestyi lapsia, jotka eivät näyttäneet tekevän mitään. Heidän tavoitteenaan näytti olevan saada kaikille lapsille mielekästä puuhaa. Huomion arvoista näissä tilanteissa oli se, että lapsi ei pyytänyt aikuiselta mitään vaan aikuinen toimi aloitteen tekijänä.

Lapsen hakeutumisessa aikuisen läheisyyteen motiivina näytti pääosin olevan leikkien näyttäminen ja juttelu aikuiselle. Tällaisissa tilanteissa lapsi hakeutui fyysisesti aikuisen lähelle. Poikien kontaktien lukumäärä tässä kategoriassa oli tyttöjä suurempi.

Muita tutkimuksessa esiinnousseita tilanteita olivat avun tai neuvojen pyytäminen /kysyminen, aikuisen läheisyyteen hakeutuminen ilma näkyvää syytä/ aikuisen toiminnan seuraaminen, kun lapsi lähestyi aikuista. Aikuisen lähestyessä lasta muita tutkittuja tilanteita olivat sellaiset, joissa aikuinen käskee, komentaa tai kieltää, esittää pyynnön, ehdotuksen tai ohjeistuksen sekä sellaiset, joissa aikuinen osallistuu lapsen leikkeihin tai leikkien seuraamiseen ilman lapsen pyyntöä.

# data[].attributes.body
Leikin ohjaamisen merkitys päiväkodin kasvatustyössä, Satu Särkkä

-        Tutkielman tarkoituksena oli selvittää varhaiskasvattajien käsityksiä pitkäkestoisesta leikistä ja leikin ohjaamisesta sekä löytää keinoja pitkäkestoisen leikin mahdollisuuksien ja leikin ohjaamisen kehittämiseen.

Tutkimuksen tuloksia:

Tutkimuksen mukaan keskeisimpinä keinoina edistää pitkäkestoista leikkiä ja leikin ohjaamista ovat:

1.       Leikkiajan merkityksen pohtimista päiväjärjestyksessä. Päiväkodin päiväjärjestys tulisi suunnitella siten, että leikille jää mahdollisimman runsaasti yhtenäistä katkeamatonta aikaa.

2.      Leikin havainnoinnin ja dokumentoinnin kehittämistä systemaattiseksi. Tulisi laatia ohjeet jatkuvan seurannan ja kehittämisen tueksi. Havainnointi lisää kasvattajan valmiuksia ylläpitää turvallista ympäristöä sekä ymmärrystä lapsen maailmasta. Leikin systemaattisen ja syvällisen havainnoinnin, dokumentoinnin ja jatkuvan seurannan avulla kasvattajien ymmärrys leikki-ilmiöstä sekä lapsen persoonasta ja kehityksestä voisi laajentua.  Kasvattajien mukaan leikin ohjaamista tulisi lisätä ja kehittää. Tutkimuksen perusteella voidaan todeta, että leikin ohjaamisen tavoitteena oli lapsen autonominen leikki, leikkirauhan säilyminen ja leikin sujuvuus.

3.      Kasvattajan oman toiminnan ja asennoitumisen jatkuvaa reflektointia. Leikkiä tulisi arvostaa enemmän ja jokaisen työntekijän tulisi tarkastella omaa asennoitumistaan leikkiin. Tärkeänä pidettiin myös lasten kiinnostuksen kohteiden huomioimista ja lasten osallistamista sekä toiminnansuunnittelussa että toteuttamisessa. Kasvattajien tulisi olla tietoisia teemoista, jotka ilmenevät lasten leikeissä eli ovat lapsille tärkeitä, kiinnostavia ja ajankohtaisia. Näitä teemoja tulisi pyrkiä rikastamaan lasten kanssa yhteistyössä toteutettavien projektien myötä.

# data[].attributes.headline
TAAPERO LEIKIN TALOSSA- 1-3-VUOTIAAN LAPSEN MAHDOLLISUUS LEIKKIIN PÄIVÄKOTIARJESSA

# data[].attributes.subject
TAAPERO LEIKIN TALOSSA- 1-3-VUOTIAAN LAPSEN MAHDOLLISUUS LEIKKIIN PÄIVÄKOTIARJESSA

# data[].attributes.body
(Milja Järvenmäki, Maarit Katajala, Mirja Koivunen, Leena Vuorinen)

Teema: Leikin ja leikillisyyden ilmiöiden peilaaminen lapsen kokemaan päiväkotiarkeen, millaisia mahdollisuuksia leikkiin ja leikillisyyteen erilaisissa tilanteissa päiväkotiarjessa? Lisäksi tarkasteltiin leikin mahdollisuuksia kaventavia tekijöitä. Kohteena taaperot eli 1-3-vuotiaat lapset ja heidän leikkinsä sekä leikki- ja toimintaympäristö. Kasvattajat leikin tukijoina sekä heidän roolinsa ja sitoutumisensa leikeissä. Tavoitteena toimia puheenvuorona lapsen ja leikin puolesta.

Tutkimus: Tapaustutkimus 1-3-vuotiaiden päiväkotiryhmästä pääkaupunkiseudulla, 12 lasta ja 4 kasvattajaa. Tutkimusaineiston keräys menetelmätriangulaatiota hyödyntäen eli useita menetelmiä käyttäen (mm. havainnointi, haastattelut, mittarit). Tulosten analysointi sisällönanalyysillä (induktiivinen ja deduktiivinen päättely). Tarkasteltiin leikkitoimintaa, arkitoimintaa sekä ohjattuja tilanteita. Leikit luokiteltiin edellä mainittujen leikillisyyden piirteiden mukaan ja lapsiaines jaettiin pieniin, vilkkaisiin ja taitaviin. Kasvattajan roolit jaettiin kolmeen osaan: edellytysten luoja, havainnoitsija ja osallistuja.

Tutkimustuloksia: Leikkiä ja oppimisympäristöä arvioitiin leikillisyyden kuuden ominaisuuden kautta.  Ulko- ja sisäleikeissä havaittiin eroja: sisäleikkitiloissa enemmän liikkumisen rajoituksia turvallisuussyistä, sisällä vapaassa käytössä vähän motoriikkaa kehittäviä leluja ja välineitä. Vanhemmille lapsille ulkoilu tarjoaa runsaasti liikkumismahdollisuuksia, pienempien lasten leikkiminen vähäistä varsinkin talvella. Sisäleikeissä ominaista toiminnallisuus, tarinallisuus ja yhteisöllisyys. Ulkoleikeissä hallitsevana ruumiillisuus ja toiminnallisuus. Arkitoimintatilanteissa lapset aktiivisempia leikkialoitteiden tekijöitä kuin aikuiset. Leikillisyyden ominaisuuksista tulivat esille ruumiillisuus, toiminnallisuus, tarinallisuus ja yhteisöllisyys. Ruokailutilanteissa leikki liittyi tylsältä tuntuvaan tilanteeseen, aikuisten aloitteet vähäisiä ruokailun opetuksellisen luonteen vuoksi. Siinä tulivat esille yhteisöllisyys, ruumiillisuus ja toiminnallisuus. Odottelu- ja siirtymätilanteissa eniten leikillisiä aloitteita sekä lasten että aikuisten toiminnassa. Lähes päivittäin ennen ruokaa loruiltiin, laulettiin tai oli yhteisleikkejä (yhteisöllisyys yleisin ominaisuus). Lasten leikkialoitteissa tuli esille yhteisöllisyys, ruumiillisuus ja toiminallisuus.

Ohjatun toiminnan tilanteissa eniten esille yhteisöllisyys ja ruumiillisuus. Luovuus ja tarinallisuus eivät olleet hallitsevia. Lapset leikkivät tai toimivat leikillisesti arjen erilaisissa tilanteissa, leikkitilanteiden lisäksi arkitoimintatilanteissa ja ohjatuilla tuokioilla. Leikillisyyden ominaisuudet vaihtelivat tilanteesta riippuen.

Arkitoimintatilanteisiin kuluu aamupäivästä eniten aikaa. Miksi niitä tilanteita ei hyödynnetä enemmän (esim. annetaan aikaa lapsen kohtaamiselle). Toiminnan painopiste siirtäminen vuorovaikutukseen lapsen arjessa.

Leikkiympäristö: tulee huomioida eri-ikäisten lasten tarpeet ja erilaisten leikkien mahdollisuudet, järjestys ja selkeät leikkitilat, mutta mahdollisuus myös valita leikkivälineitä omaehtoisesti. Kasvattajan rooli: aikuisten rooli leikkiin osallistumisesta vaihteli. Yksi piti merkityksellisenä, toinen osallistui, mutta vältti puuttumasta liikaa leikkeihin. Loput pitivät olennaisempana seurata leikkejä sivusta ja puuttua tarvittaessa. Kaikki kuitenkin pitivät leikin ohjaamista ja siihen puuttumista lapsen tarpeeseen ja tilanteeseen liittyvänä harkinnanvaraisena toimintana.
Leikin havainnoitsijan roolia pidettiin tärkeänä ja jatkuvana tehtävänä.  Kasvattajan sitoutuneisuus leikkiin oli mittausten (AES-mittaus) perusteella korkea, silloin kun oli mahdollisuus pysähtyä leikin äärelle. Korkein se oli lastentarhanopettajalla.

# data[].attributes.body
Räsäsen artikkeli:

Aikuisten ja lasten välinen vuorovaikutus vapaissa leikkitilanteissa päiväkotikontekstissa

Artikkeli teema ja keskeiset kysymykset:

Tutkimuksen tarkoituksena oli kartoittaa vuorovaikutusta ja vuorovaikutuksen laatua aikuisten ja lasten välillä vapaissa leikkitilanteissa. Millaisissa tilanteissa aikuinen hakeutuu lapsen ja lapsi aikuisen luokse vapaassa leikissä? Tarkoituksena oli myös selvittää millaiset tekijät aikuisen ja lapsen välillä vaikuttavat vuorovaikutukseen vapaassa leikissä, sekä mikä on aikuisen rooli vapaassa leikissä ja miten aikuinen omalla toiminnallaan vaikuttaa lapsen toimijuuden tukemiseen aikuisen oman kokemuksen mukaan? Tutkimuskysymykset olivat seuraavanlaiset 1) Millaisena vuorovaikutus näyttäytyy vapaan leikin aikana? 2) Mitkä tekijät vaikuttavat vuorovaikutuksen laatuun vapaassa leikissä päiväkodin työntekijöiden mielestä ja millaista lasten toimijuutta tämä tukee?

Tuloksia: lapsi oli aktiivisempi osapuoli vuorovaikutukseen hakeutuessa 3-5-vuotiaiden ryhmässä. Vastaavasti aikuinen oli aktiivisempi osapuoli vuorovaikutukseen hakeutuessa 5-7vuotiaiden ryhmässä. Eniten aikuinen hakeutui lapsen luokse vapaan leikin aikana molemmissa lapsiryhmissä leikeistä kyselläkseen ja toiseksi eniten lasta auttaakseen ja aktivoidakseen.

Aikuinen pyrki ohjaamaan pitkäkestoisempaan leikkiin tai esti vaaratilanteita; kielsi tai komensi. Lasten hakeutumisessa aikuisen läheisyyteen motiivina näytti pääosin olevan leikkien näyttäminen ja juttelu aikuiselle. Aikuisten vuorovaikutus oli ystävällistä ja ohjaavaa, mutta se sisälsi piirteitä myös hallitsevasta vuorovaikutuksesta.

# data[].attributes.headline
Iiris Maalo ja Minna Rytkönen: Matemaattisten taitojen harjoitteleminen leikin keinoin Varga-Neményi - menetelmällä 

# data[].attributes.subject
Iiris Maalo ja Minna Rytkönen: Matemaattisten taitojen harjoitteleminen leikin keinoin Varga-Neményi - menetelmällä 

# data[].attributes.body
Menetelmä on kotoisin Unkarista. Sen kehittäjä oli matemaatikko TamasVarga.

Menetelmässä tärkeitä osa-alueita ovat leikillisyys, toiminnallisuus ja konkreettisuus. Matematiikan oppiminen tapahtuu leikin kautta.

Varga-Neményi -menetelmä koostuu seitsemästä pääperiaatteesta, jotka ovat todellisuuteen perustuvien kokemusten hankkiminen, abstraktion tie, toimintavälineiden runsas käyttö, laaja ja yhtenäinen käsitteiden pohjustaminen, lupa erehtyä, väitellä ja iloita, oppilaan kehityksen ja ominaispiirteiden huomioiminen sekä luova ja innostunut opettaja.

Abstraktion tie on Varga-Neményi -matematiikassa opetuksen runko, jonka pohjalta lapsi muodostaa opittavista asioista mielikuvia, joiden päälle hän rakentaa oppimistaan.

Opetus jaetaan kolmeen vaiheeseen, joita mallinnetaan saarina. Saarten välillä liikutaan niin eteenpäin kuin taaksepäinkin. Voidaan esimerkiksi aloittaa kolmannelta saarelta abstraktista aiheesta, josta lapset luovat konkreettisen mallin.

Ensimmäinen saari:

Lapsi tutustuu uuteen opittavaan asiaan arjen kokemusten, havaintojen sekä kehollisten kokemusten avulla.

Monipuoliset kokemukset tärkeitä.

Toiminnan leikillisyys!

Lapsi tekijänä ja opettaja mahdollistajana

Toinen saari:

Toimintamateriaalit.

Leikillisyys mukana välineiden esittelyssä ja käytössä!

Lapsi mallintaa ensimmäisellä saarella alkanutta toimintaa

Runsaat kokemukset ovat oppimisen edellytys. Luokittelussa luokitellaan monen eri ominaisuuden mukaan, esimerkiksi eläinten luokittelussa (väri, koko, jalkojen lukumäärä, asuinpaikka, villi/kotieläin)

Tavoitteena, että toimintavälineiden avulla siirrytään kohti abstraktin käsitteen muodostumista

Kolmas saari:

Tutkiminen, tunnistaminen, täydentäminen.

Kuvat, kynätehtävät, tehtävämonisteet ja itse piirtäminen.

Matemaattinen mallintaminen sopivien kuvien avulla

Lapsen ajattelun muuttuminen abstraktimpaan suuntaan.

Työryhmä: Taru, Soile, Essi ja Maiju

# data[].attributes.headline
Mustonen: Yhdessä leikkien, yhdessä oppien ─ ryhmäytymisen yhteys oppimisympäristön laatuun 

# data[].attributes.subject
Mustonen: Yhdessä leikkien, yhdessä oppien ─ ryhmäytymisen yhteys oppimisympäristön laatuun 

# data[].attributes.body
1. Hyvin ryhmäytyneet lapset tuntevat yhteenkuuluvuuden tunnetta ja sosiaaliset suhteet toimivat ja kehittyvät. Yhteisiä sääntöjä noudatetaan paremmin, kun taas huonosti ryhmäytyneiden lasten ilmapiiri on negatiivinen ja toiminta hajanaista ja kaoottista.

2. Tutkimuksen perusteella perushoidon tilanteet olivat rauhallisempia, sosiaalinen vuorovaikutus toimivampaa, lasten kielellinen osallistuminen rikkaampaa ja leikki pitkäkestoisempaa hyvin ryhmäytyneissä lapsiryhmissä kuin heikommin ryhmäytyneissä lapsiryhmissä.

3. Monipuoliset sisäleikkiympäristöt (leikkivälineiden laatu ja saatavuus, tilojen monipuolinen käyttömahdollisuus) edesauttavat lapsiryhmän ryhmäytymistä ja hyvä ryhmäytyminen edesauttaa lasten oppimista

# data[].attributes.body
Teema: leikki lasten valtastrategioiden harjoittelukenttänä

Kajan_Nevalainen_Peltoniemi_ Reuter_Skyttä_

Aihe: lasten käyttämät valtastrategiat päiväkodin leikkitilanteissa.

Havainto: valtastrategiana johtaminen -> sitoutti lapset yhteiseen leikkiin ja leikki oli sisällöltään rikasta. Valta määräytyy sosiaalisten asemien kautta, lapset tietoisia näistä ja käyttävät asemaansa hyväkseen. Negatiivinen vallankäyttö voi johtaa kiusaamiseen, syrjäytymiseen sekä edistää lasten eriarvoisuutta. Lasten väliset valta-asemat ovat vaihtelevia. Lasten vuorovaikutus tilannesidonnaista ja hetkellistä. Kettumäki ei näe valtastrategioita negatiivisena vaan positiivisena. Leikin johtaminen vie leikkiä eteenpäin (leikin johtajalla hyvät leikkitaidot ja sensitiivinen muita leikkijöitä kohtaan). Leikkineuvottelu lisäsi lasten ymmärrystä leikin kulusta. Valtaa voi harjoittaa sekä verbaalisesti että nonverbaalisesti. Leikin johtamisella pyritään 1) vaikuttamaan leikin kulkuun ja sisältöön – leikkiä kannattelevaa ja eteenpäin vievää, osallistavaa – edellyttäen hyviä leikkitaitoja ja sensitiivisyyttä 2) muuttamaan yhteisymmärryksessä leikin sisältöä- vaatii vuorovaikutustaitoja. 3) kielteisellä vastauksella tapahtuu kielellisesti ja ei-kielellisesti tai selittämällä leikkiä lyhentävä vaikutus. Kaventaa muiden leikkijöiden mahdollisuutta leikki neuvotteluun. Vain kieltäjällä on mahdollisuus sisällön muutokseen.

# data[].attributes.body
Aihe:
Pro gradu-tutkimus, jossa tutkittiin lasten keskinäisen sosialisaation ilmenemistä leikissä. Tutkimuskohteena oli Peter Pan –leikkimaailma, joka toteutettiin vuonna 2010 Hyvinkäällä Puolimatkan koulun yhteydessä toimivassa 4-8- vuotiaiden lasten yhteisopetuksellisessa ryhmässä. Tutkimuskysymyksenä oli mm. millä tavoin lasten keskinäinen sosialisaatio ilmenee vapaassa leikissä ko. leikkimaailmassa. Tutkimuksessa oltiin myös kiinnostuneita siitä, minkälaisia Hyvinkään kaupungin perusopetussuunnitelman aihekokonaisuuden Ihmisenä kasvaminen tavoitteita tukevia sosialisaation ilmenemismuotoja leikissä toteutuu. Tutkijat ovat tutkineet lasten vapaata leikkiä videonauhoitusten perusteella.

Tuloksia:
1) Lasten leikissä yhdistyy todellinen ja mielikuvitusmaailma

Lapset yhdistelevät todellisen maailman ja yhdessä luodun leikkitodellisuuden asioita vaivatta

Ovat kahden todellisuuden rajapinnoilla, lasten omassa sekä ympäröivän yhteisön

Luovat omaa todellisuuttaan, jossa on vaikutteita reaalimaailman käytänteistä ja käsitteistä

Sosialisaation kautta yhteisön jäseneksi leikki välineenä. Leikki on lapsen tapa käsitellä ja ymmärtää maailmaa mm. kokien erilaisia tunteita. Lapset muodostavat oman näkemyksensä maailmasta ja tuovat sitä esille leikeissä, rooleissa.

Lasten olemassa oleva kulttuuri ja perheen tavat näkyvät leikeissä

fyysinen jäljittely

2) Keskustelu, neuvottelu ja havainnointi suuressa roolissa leikeissä; leikin säännöt

Säännöt, roolit ja neuvotteleminen yhdessä leikeissä, keskinäinen jäljittely - vuorovaikutus ja vastavuoroisuus

Oikean ja väärän oppiminen(moraalikäsitys ja empatiakyky), yhteisöllinen tapa toimia esim. kyky ymmärtää, kun toisella on paha mieli ja lohduttaa

Lapset kykenevät organisoimaan leikkiä loogisesti: yhden ehdottaessa jotakin, toinen ehdottaa jotakin muuta, mikä tukee edellistä

sosiaaliset säännöt ja moraalisäännöt:

tunnistaa oikea ja väärä toiminta

säännöt muotoutuivat yhteistoiminnassa leikin edetessä -> vähitellen muodostui sosiaalinen kontrolli, jota lapset leikissä valvovat

tunteiden tulkinta ja säätely: kyky tehdä havaintoja toisten tunteista, aikomuksista ja ajatuksista, sekä taitoa arvioida oman ja toisten käyttäytymisen seurauksia.

Yhteisen leikkimaailman luominen keskustelun ja neuvottelun keinoin nousi tutkimuksessa vahvasti esiin

merkitysten muodostaminen neuvottelun kautta

3) Roolien jakautuminen leikissä; vuorovaikutus

Yhteisleikissä joku lapsista voi ottaa ohjaajan roolin

Tällöin hän muodostaa käsityksiä siitä, mitä toiset leikkijät ajattelevat ja mitä he omissa rooleissaan tavoittelevat

Leikki etenee ohjaajan tekemien ratkaisujen pohjalta loogisesti

Omien fyysisten rajojen ja kehon ymmärtäminen leikissä. Toiset lapset opettajina ja tukijoina, toisaalta toiset muokkaavat omaa leikkiään tullakseen hyväksytyksi ja osaksi toisten leikkiä

Yhdistäen ymmärsin, että jokainen lapsi on yksilö, joka tuo omat kokemukset ja näkemykset leikkeihin, lapset yhdistävät toistensa näkökulmia ja rooleja, josta syntyy yhteisö - yhteinen leikki, yhteinen idea. Tämä tapahtuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa ja on vastavuoroista, huomioiden lapsen kehityksen tason.

oppia toimimaan yhteisön jäsenenä

erityisen tärkeää positiivinen minäkäsitys sosiaalisen yhteisön jäsenenä

Tutkimuksessa havainnoidun leikin perusteella on oivallista huomata miten paljon erilaisia oppimisen ja laaja-alaisen osaamisen osa-alueita vapaa leikki tukeekaan! Leikissä lapsi ei aseta leikilleen tavoitteita, vaan erialisia asioita opitaan ikään kuin huomaamatta. Leikissä toteutui ainakin seuraavia tavoitteita:

Oman fyysisen olemisen havainnointi --> omien rajojen kokeilu

Kehon monimuotoinen käyttäminen --> käsitys omista kyvyistä ja mahdollisuuksista

Toisen auttaminen (nuorempia autettiin)

Mielikuvitus --> abstrati ajattelu

Oman ja toisen näkökulmien erottaminen

Mielikuvituksen ja todellisuuden rajat

Erilaisten roolien ottaminen yhteisöllisessä leikissä sekä vertaisoppiminen--> vuorovaikutustaidot

Erilaisia kognitiivisia taitoja --> matematiikka (määrien laskeminen), lukeminen

Säännöt ja niiden noudattaminen --> neuvottelu toisten kanssa

Tunteiden ilmaisu ja sääteleminen

# data[].attributes.headline
Taapero leikin talossa; 1-3-vuotiaan mahdollisuus leikkiin päiväkotiarjessa 

# data[].attributes.subject
Taapero leikin talossa; 1-3-vuotiaan mahdollisuus leikkiin päiväkotiarjessa 

# data[].attributes.body
TIIVISTELMÄ
Gradututkielma, tapaustutkimus Etelä-Suomalaisessa kunnallisessa varhaiskasvatus ryhmässä

Tarkastelussa 1-3-v. mahdollisuus leikkiin päiväkotiarjessa

varhaiskasvattajat leikin ja leikillisyyden tukijoina

leikki ja leikillisyys olennaisia oppimisessa (leikillisyyden merkitys myös varsinaisten leikkitilanteiden ulkopuolella!)

Menetelmät; lapsihavainnointi, leikkiymp. havainnointi, kasvattajien haastattelut
Tulokset:

lapset leikkivät ja toimivat leikillisesti arjen eri tilanteissa

leikin ja leikillisyyden tietoinen hyödyntäminen tilannesidonnaista

toisissa tilanteissa leikki ja leikillisyys toistuvat, toisissa tilanteissa ei hyödynnetä tai ei koeta tilanteeseen sopivaksi

hyödynnetäänkö riittävästi?

leikin edellytysten ja taustatekijöiden merkitys leikkiä tuettaessa--> erityisesti aikuisen sitoutuminen leikkiin ja vuorovaikutukseen

leikistä ja leikillisyydestä olisi hyvä puhua kasvattajatiimeissä

TULOKSISTA TARKEMMIN:

Arjen tilanteet jaettiin 3;

1. leikkitilanteet (omaeht., vapaa leikki sisällä ja ulkona)

2.  arkitoimintatil. (ruokailu,- pukemis,-riisumis,-hygienia,-siirtymis,- ja odottelutil.)

3. ohjatun toiminnan til. (suunnitellut tuokiot)

Leikkitilanteet

Leikkitil.+ohjatussa toiminnassa leikillisyyttä tarkasteltiin lasten aloitteiden näkökulmasta, arkitoimintatil. myös kasvattajien aloitteet

tarkastelu episodeittain (=yksi yhtenäinen toiminnan jakso) saattoi sisältyä useita leikkejä ja leikillisyyden ominaisuuksia

leikkejä luokiteltiin 6 leikillisyyden omin. kautta:

1. ruumiillisuus (kehollinen vuorov. ymp. kanssa esim. kieriminen)

2. yhteisöllisyys (esim. lasten välinen hassuttelu, yhteisleikit)

3. luovuus (esim. majan rakentaminen)

4. oivaltavuus (ongelmanratk. tilanteet, ihmettely, kysely, KIM-leikki)

5. tarinallisuus (kuvittelun tila, jossa kantava voima tarina tai juoni)

6. toiminnallisuus (fyysistä tekemistä esim. lapiointi)

9 sisäleikkiä ja 7 ulkoleikkiepisodia

sisäleikeille ominaista toiminnallisuus, tarinallisuus, yhteisöllisyys

ulkoleikeille ominaista ruumiillisuus ja toiminnallisuus

Arkitoimintatilanteet

18 ruokailuepisodia, 26 pukemis,- riisumis,- ja hygieniaepisodia, 26 odottelu- ja siirtymäepisodia

lapset aikuisia aktiivisempia aloitteentekijöitä

ruumiillisuus (päristely, heiluttelu, taputtelu), toiminnallisuus, tarinallisuus, yhteisöllisyys (vastav. naureskelu) esillä

tylsien tilanteiden piristäminen leikillisyydellä

Ruokailutil.--> aikuiset leikilliset aloitteet vähäisiä (leikki ei kuulu, ruokailutapojen harjoittelu)

pukemis,-riisumis,-hygieniatil.--> lasten+aikuisten leikilliset aloitteet vähäisiä

odottelu- ja siirtymätilanteet

--> aloitteita arkitoim. tilanteista eniten sekä lasten että aikuisten toimesta

-->erityisesti hetki ennen päiväruokailua (lorut, laulut, yhteisleikit)

-->lasten aloitteet (yhteisöllisyys, ruumiillisuus, toiminnallisuus)

-->yksi leikkirutiini aamup. jälkeen (juoksu ympäri lepohuonetta)
Ohjatun toiminnan tilanteet

-->8/10 leikillisyys mukana

-->yhteisöllisyys ja ruumiillisuus

lapset leikkivät ja toimivat leikillisesti arjen eri tilanteissa

sisäleikissä mahdollisuutta ruumiillisuuteen tulisi lisätä

ulkona tarinallisuuden tukemista

tuleeko leikillisyys (laulut, lorut, leikit) huomioitua tarpeeksi arkitoimintatilanteissa?

Leikin edellytykset (ITERS-mittaus)

leikkivälineitä hyvin, osin lasten ulottumattomissa

osittain tilojen rajallisuutta

leikkiryhmät (pienet eivät ”sekoita” isojen leikkejä)àpienet tutk. mukaan hyötyvät enemmän vanhempien kuin omanikäistensä leikkiseurasta ja mallista

ohjattu toiminta kaikille samaan aikaan --> leikkien soveltuvuus kaikille kyseenalaista (ikä+kehitystaso)

pukemistilanteissa odottelu, turhautuminen porrastuksesta huolimatta (resurssikysymys)

kasvattajien sitoutuminen korkeaa

APK (=aikuiset puhuivat keskenään) lähinnä ulkoilutil., jota seurasi AEH (=aikuinen ei huomaa)

# data[].attributes.headline
Yhdessä leikkien, yhdessä oppien - ryhmäytymisen yhteys oppimisympäristön laatuun

# data[].attributes.subject
Yhdessä leikkien, yhdessä oppien - ryhmäytymisen yhteys oppimisympäristön laatuun

# data[].attributes.body
Tutkimuksen aihe
Keskeiset tulokset