# data[].attributes.body
Från fönstret såg jag en flicka komma cyklandes. Cykeln halkade sig fram i snön och hon var nära på att ramla flera gånger. Snöflingorna la sig i hennes blonda hår som blivit lite fuktigt av snön. Flickan hade på sig en vit hjälm med små blåa detaljer på sidorna. Hon såg frustrerad ut och kämpade för att inte ramla av den lite smått rostiga cykeln. Flickan tittade runt omkring sig och upp mot de snöbelagda träden. Hon verkar tappa koncentrationen och ramlade plötsligt. Cykeln glider ner i vår grannes rabatt. Flickan glider ur mitt synfält.

# data[].attributes.body
Jag var orolig över min flickas fina tankar som jag nu inte längre kunde höra. trångt, trångt i tågvagnen stod vi. Jag höll om henne med beskyddande och hennes smutsiga kind lutades emot mitt bröst. Hon hade ingen aning om vad som väntade när tåget bromsat in. i flickans svettiga hand glänste den nyckeln som nu var nyckeln till min sons liv. Flickans desperata andetag efter syre förstörkte mitt oroande och minskade mitt hopp. Hon var starkare än någon annan 10-åring. Men hennes rädsla hade en koppling till mig på en underligt sätt. Sarah min dotter, jag hoppas att du minns mig när Nazisterna skiljer oss åt. Jag hoppas att du tar väl hand om min son, din bror.

# data[].attributes.body
Jag såg hur killen stod där mitt i folkmassan framför kungens
avhuggna huvud. Han hade sitt eget huvud neråt. Jag närmade mig honom sakta. Morgondimman var fortfarande kvar sen tidigt imorse. Varje gång han vände sig om och tittade bakåt så hann jag precis hoppa in i en folkmassa. Nu började killen röra sig bort från kungens kropp. Nu fick jag öka tempot lite. om jag tog den är spionen till  Robespierre så skulle de bli min
37:de spion jag tog. Nu var jag äntligen framme hos killen.

# data[].attributes.body
Oh måste nu börjas det nu igen Edith går på Annes åsikt igen. Att hon alltid måste vara så på Anne. Anne är bara ett barn, och ett väldigt smart barn också. Min fru kanske inte ser det men hon är så otroligt klok min dotter Anne. Hon brukar försöka tänka det från den hjusa sidan, och försöker få kära Edith bli lite gladare. Anne har rätt om mycket och tänker på vettiga saker, prissis som sin far. Och jag hoppas att hon inte känner sig för ensam. Fast hon har Per van dan som hon kan prata om sina känslor om med, så jag behöver nog inte oroa mig för min lilla dotter.

# data[].attributes.body
han är alltid så glad han ser allting från den ljusa sidan. jag fattar inte hur han orkar vara så glad. jag tror inte jag har sett han gråta på flera år. men ibland när jag ska skrämma han så har jag sätt in i hans rum. har jag sett att han gråter något hysteriskt mycket. efter första gången jag gjorde det så har jag kollat in i hans rum och sett han gråta flera gånger. när jag har frågat han så har han sagt att han inte fattar vad man pratar om. jag har frågat hans mamma också och hon svarar lika dant.

# data[].attributes.body
Jag knackar på dörren och märkte inte att jag hade lagt min tyngd på ena benet och jag får snabbt ont. Dörren öppnas och jag ställer mig till rätta. Där står hon men den vacker blå knä lång klänning och hennes korta ljusbruna hår formar hennes ansikte perfekt, hon är så vacker. Hon måste få veta ikväll om cancern en sådan vacker tjej förtjänar inte att få veta från någon annan än mig. Hon tar med sig sin väska med syregastuber i. Jag ser att hon är lika nervös som jag är.
Jag tar fram adressen som vi har fått till restaurangen, vi börjar gå mot restaurangen. Jag börjar bli lite nervös och märker att mina händer blir snabbt varma. Jag har aldrig känt mig på detta sättet hon har fått mig att känna vid henne. Jag tror jag är förälskad i henne. Jag tror att jag är förälskad i Hazel Grace.

# data[].attributes.body
Nu ringer han igen. Varför ska han alltid ringa mig, det är så jobbigt. Varför ska han alltid komma hem till mig på helgerna. Han ska alltid hålla på att prata om sin dåliga fotbollskarriär. Han kommer ändå inte bli någon fotbollsstjärna. Nu måste jag börja att köra han till hans träningar eftersom han ska ju bli "fotbollsproffs" Varför ska han alltid tänka på dom stora lagen hela tiden. Det är lika bra att han kan stanna här i Malmö.

# data[].attributes.body
Jag förstår inte varför jerry ska bry sig nu han har inte bryt sig förut men nu ska Percy Jackson ungen med ADHD och dyslexi varför bryr sig skolans största mobbare om mig nu när jag ska flytta från skolan jag har fått stannat längst i.
Jag säger inget till han jag bara reser mig och går ut ur rektornskontor.
Jag är bara så arg hur kan skolans mobbare komma in till rektorn och erkänna att det var han som puttade ner bopkins i fontänen.
Varför bryr han sig nu jag ska åka imorn jag får aldrig äns klippt min stora bruna lugg

# data[].attributes.body
Jag sa åt henne att hon skulle kunna börja skriva dagbok.  Jag sa att det var ett bra sätt att kunna uttrycka sina känslor på, de hade en psykolog sagt till mig en gång. Jag köpte en bok till min dotter som matchade hennes röda One Direction pennfodral. Hon log med ett stort leende när jag gav henne boken. Dagen efter såg jag att Zoe satt och skrev i sin nya bok i sitt nya, fina, vita mjukis sätt också. Det nya mjukis sättet passade väldigt bra med hennes långa fina bruna hår som hon brukade ha uppsatt i en rufsig bulle. Hon satt vid matbordet och jag lutade mig över henne för att se  vad hon skrev om, samtidigt som jag kände hennes sött doftande bodymist. De stod om hennes mamma (min fru) som hade gått bort i en bilolycka för några årsen. Hon vände blicken mot mig och vi båda började gråta.

# data[].attributes.headline
Tordyveln flyger i skymningen/Jonathan w

# data[].attributes.subject
Tordyveln flyger i skymningen/Jonathan w

# data[].attributes.body
Att jag bara ska sitta här och stämpla burkar hela tiden medan Jonas och David kan vara på Selanderska gården. Det förvirrar mig att bara David kan få selandrian att resa sig upp när den håller på och vissna och vem är den  där Julia j:son andelius som håller på att ringa hela tiden och undra om selandrian. Även fast detta är viktigt så måste jag kunna hinna igenom alla brev från skrinet, stackars Andreas  att han älskade Emelie men att han aldrig berättade  det för Emelie. Jag säger till butikschefen att jag går litet tidigare för några ärenden det låter bra.

# data[].attributes.body
Jag hoppas att hon inte skadar sig idag. Korten visade ju ändå att det skulle bli en av de värsta dagarna för henne och hennes familj idag. Samtidigt som jag tänkte det så ser jag hur lilla Cara skar upp sitt knä på spiken som hade gått igenom bordet. Jag visste att hon var så försiktig hon kunde men hon råkade ut för så himla mycket olyckor ändå nu under olyckornas tid. Cara gick till sin bror Sam och dem gick ut till tågspåret för att röka, jag hoppas att inget händer på vägen. Hennes syster hade ett stort bandage runt huvudet för hon hade ramlat i en trappa i helgen.

# data[].attributes.body
Jag knackade hårt på dörren och jag hörde hur Elvira gick i hallen och dörren öppnades. Elviras ansiktsuttryck visade att hon var rädd och hon stängde snabbt dörren efter mig. Hon hade bara skickat ett sms till mig så jag visste inte vad hon ville. Hon skrev bara att jag skulle komma till henne. Elvira som alltid brukade vara så glad och positiv verkade nu helt spänd och hon var på sin vakt hela tiden. Vi satte oss på hennes säng och hon berättade hela historien för mig. Nu kände jag mig inte heller säker längre. Men som alltid när Elvira ska prata om något allvarligt började hon fnissa efteråt och det spred sig. Vi satt och skrattade över hur dumt det lät. Att ett spöke hade varit i hennes rum. Det kändes lite bättre nu när vi hade pratat om det och jag började känna igen den vanliga Elvira igen.

# data[].attributes.body
Kim tar som vanligt fram en morot ur ryggsäcken och jag buffar försiktigt på henne för att få godbiten och hon sträcker fram sin hand med moroten i. jag mumsar ivrigt i mig den medans hon går för att hämta ryktborstarna. snart är hon tillbaka och börjar noggrant ta bort all smuts jag har över min pälstäckta kropp. efter ungefär en halvtimme är hon klar och går för att hämta mitt träns jag är ganska trött och lägger vikten på ena bakbenet och halvsover. snart är hon tillbaka och småpratar med mig om allt möjligt medans hon lirkar in det ganska kalla bettet i min mun. hon leder ut mig på gårdsplanen och kravlar sig upp på min varma rygg. hennes ben hänger längst min rygg och slutar en bit under min mage, hon är egentligen alldeles för stor för att rida på mig. hon trycker in hälarna i mina sidor och jag börjar lydigt att skritta längst grusvägen.

# data[].attributes.body
Den snabba flickan går runt i den stora folksamlingen av röda och tar grejer från deras fickor snabbt och utan att någon märker henne. När hon är klar har hon fickorna fyllda med småmynt som familjen behöver.
Ryggsäcken hon har fått av mig med tyger i får henne nästan att ramla baklänges men vi måste ta oss till Summeron för att få lite extra pengar. Dem är hemma igen och tre säkerhetsvakter har kommit för att hämta Mare Barrow. Hon blir rädd för hon tror att dem vet vilka brott hon har gjort, men det är inte därför dem kommer. Hon ska få ett jobb, hon slipper kriget.

# data[].attributes.body
Nu sitter han där i fåtöljen och tror att han är så himla viktig. Bara för att han är med på deras möte behöver han inte tro att han är någon. Om jag hade fått bestämma hade han redan varigt på väg härifrån. Men nu när han ändå är här kan han väl i alla fall koncentrera sig och inte trumma med fingrarna på benet och kolla in i väggen. Jag blir så frustrerad att jag är nära på att skrika åt honom att skärpa sig och fokusera. Men jag tvingar mig att hålla mig lugn. Om han verkligen är Los bror så har han kanske nån intressant information.

# data[].attributes.body
Varför måste han vara en sån fruktansvärd besserwisser hela tiden. Percy må vara son till en av de tre stora men han är alldeles för inpulsiv. Att ta med en cyklop när vi ska rädda Grover från en annan. Han måste lita på mig någon gång. Jag har ju räddat livet på honom mer än en gång och jag är faktist dotter till Athena.  Kan han inte klia sig i sin tjocka skalle och tänka lite innan han gör något.

# data[].attributes.body
Han drömmer hela tiden om att när han får bollen på mitten så tänker han att han en Pirlo eller Totti. När hans kompisar. Men ibland när dem möter lite sämre lag så får han mer tid och ibland kan han springa själv. Daniels liv är som en slags krigsövning tills att han går upp på morgonen ill att han släcker lampan på kvällen. Skolan e ett rent straff han bara sitter och dröjer med blicken ut ur ett fönster. Det är okej när han har idrott, historia och rasterna. Han drömmer om att spela i Calcio Amore i Italien.

# data[].attributes.body
Ymeene är en kämpe och en modig besynnerlig. vi är mycket glada att hon återvände för att varna oss om bönderna. Hon har nu suttit uppe i 5 dagar och loopat tiden för att rädda oss besynnerliga från att bli dödade av bönderna. För att hon inte skulle somna så var jag tvungen att knuffa till henne varje gång hon slöt sina ögon. För att jag inte skulle somna så satt en annan besynnerlig och droppade vatten i mitt ansikte om jag slöt mina ögon. När jag träffade Ymeene för första gången så höll hon på och loppa en solnedgång flera gånger om för att försöka få bort sin sorg. Jag hälsade och frågade om hon alltid kunnat göra så och om hon kunde göra något annat, hon förvandlade sig till en duvhök och sedan så gick vi till dom besynnerligast tempel.

# data[].attributes.body
Jag fattar inte varför Nicole måste åka. Bryr hon sig ens om mig. Bara för att hon är smart och inte jag. Alltså hon är ju min mamma, men det känns ändå som att hon tycker om mig minst av alla barnen. Jag känner henne knappt, hon vill aldrig ta det lugnt, bara stressa vidare. Hon pratar aldrig om hur hon levde på jorden. Hon bråkar bara med Katie hela tiden.

# data[].attributes.body
Det känns bra att Norah äntligen är hemma igen. Hon kommer gåendes på den långa gatan och allt kändes nästan som vanligt, som innan hon bara drog från landet utan att säga något. Jag har känt mig som en riktig dålig vän som inte fanns där för henne under hennes föräldrars skilsmässa, jag var för upptagen att hänga med min pojkvän istället för att låta min bästa vän luta sig mot min axel när hon hade det jobbigt.
Jag ser på henne att hon är ledsen när hon kommer närmare mig. Hennes hår brukar alltid vara helt perfekt med bruna naturliga lockar, men idag var det oborstat och smutsigt. Det bara hängde ner framför hennes osminkade ansikte.
Jag drar in henne i en kram när hon kommer fram till mig och jag märker att hennes andning ändras och hon börjar gråta. Att en så fin tjej måste gå igenom sån här skit känns inte rättvist. "Oroa dig inte han är på andra sidan jorden han kan inte göra någonting längre och jag kommer alltid prioritera dig först framöver". Men det fanns en sak jag inte kunde berätta för henne än, jag höll på att falla för hennes bror.

# data[].attributes.body
Den lilla, korta, spinkiga flickan springer över fotbollsplanen. Det bruna, långa håret fladdrar i vinden. Precis när hon får tag på fotbollen snubblar hon över gatustenen som vi lagt upp som mål. Hon skriker ut en spansk svordom samtidigt som hon försöker stoppa blodet som rinner från hennes knä. Hon haltar iväg hemåt mot det avflagnade, röda huset. Hon hoppas att mamma har köpt ett plåster, men tror inte att de har haft råd till det.

# data[].attributes.headline
Hundraåringen som klättra ut genom fönstret och försvann/ Alvin O 

# data[].attributes.subject
Hundraåringen som klättra ut genom fönstret och försvann/ Alvin O 

# data[].attributes.body
Jag kom in i resecentret med min stora reseväska. Jag var akut nödig och leta snabbt upp en toalett. Men jag hade ett problem, jag kunde inte ha med mig min reseväska in på toaletten så jag leta efter någon som  såg ut att man kunde lita på. Jag kolla runt om mig om det satt någon på en bänk nära. Där satt en gammal gubbe som hade på sig en brun kavaj och bruna byxor. Han hade också på sig ett par med inne tofflor. Han såg ut att vara rätt gammal eftersom han knappt hade hår på huvudet kvar och rynkor i hela ansiktet. Han såg ut att vara en vanlig trevlig gammal man. Jag tänkte att en gammal man inte är direkt den typen som tar grejer från människor på ett resecentrum. Jag går fram och frågar trevligt om han kan den och han svarar att det inte skulle vara något problem. Efter jag hade varit på toan kände jag en frihet men när jag letade efter den gamla mannen var han borta.

# data[].attributes.body
Det är skönt att äntligen få lämna hagen och få galoppera lite, även om min nya ovana ägare, Hedvig, har spänt sadeln fel så den sitter snett. Jag har följt hennes ensamma försök att skapa sig ett nytt liv här på gården. Varje dag gräver hennes smutsiga stövlar sig allt djupare ner i leran på gårdsplanen när hon med böjd rygg kånkar vattenhink på vattenhink till oss här i hagen. Ibland har hon med sig en sockerbit eller två, den vänliga flickan. Men smal och spinkig har hon allt blivit av allt slitgöra. Varje dag får hon dra åt skärpet ett hål till. Hugger ved gör hon också, det lilla flickebarnet. De valkiga händerna släpper plötsligt greppet om tyglarna. Jag vänder upp huvudet mot hennes och ser att hon stryker undan det stripiga och otvättade håret från ensamhetstårarna som faller över hennes kind. Jag frustar mjukt i ett försök att trösta.