# data[].attributes.headline
Медіаграмотність (Залевська Анна) 

# data[].attributes.subject
Медіаграмотність (Залевська Анна) 

# data[].attributes.body
Медіаграмотність більшістю дослідників характеризується як результат медіаосвіти. Канадський теоретик медіаосвіти Крістофер Ворсноп визначає медіаграмотність як здатність до експериментування, інтерпретації / аналізу та створення медіатекстів. Американський науковець Роберт К'юбі вважає, що медіаграмотність — це здатність використовувати, аналізувати, оцінювати та передавати повідомлення в різних формах[5].

Міжнародна енциклопедія соціальних і поведінкових наук описує медіаграмотність як світоглядну позицію, спрямовану на те, щоб людина була активною та грамотною, мала розвинуту здатність не лише до сприйняття, а й створення та аналізу й оцінки медіатекстів, розуміла, що медіа в сучасному світі діють у певних соціокультурних і політичних контекстах, використовує кодові та репрезентаційні системи для зображення світу й суспільства зокрема; життя людини, що поділяє і втілює таку позицію, пов'язується з громадянською відповідальністю[6].

Російський вчений Олександр Федоров схилявся до думки, що медіаграмотність допомагає здобувачам освіти спілкуватися з медіа під критичним кутом зору, розумінням значущості медіа в їхньому житті. З огляду на це, медіаграмотний учень чи студент це той, котрий здатний критично та усвідомлено оцінювати медіатексти, підтримувати критичну дистанцію щодо популярної культури та чинити спротив маніпуляціям. Американські дослідники медіа Патрисія Ауфдергайд та Чарльз Файрстоун визначали медіаграмотність як рух, мета якого полягає в допомозі як розуміти, так і створювати та оцінювати культурну значущість аудіовізуальних і друкованих текстів[5].

Російська дослідниця Сніжана Носова вважає, що необхідність медіаграмотності обумовлена невідповідністю споживацьких цінностей, що транслюються популярною культурою, традиційним людським цінностям, а тому полягає в розумінні яким чином медіа, що зацікавлені у просуванні визначених товарів та ідей, можуть маніпулювати фактами[5]. Згідно з американським дослідником Джеймсом Брауном, традиційно медіаграмотність давала людині змогу аналізувати та оцінювати літературні твори і створювати якісні тексти; в другій половині ХХ ст. вона трансформувалась у здатність компетентно аналізувати та вміло оцінювати й використовувати друковані форми комунікації, кіно, радіо- та телепрограми, а також інтернет[7].

# data[].attributes.headline
Медіаграмотність (Микола Анікєєнко)

# data[].attributes.subject
Медіаграмотність (Микола Анікєєнко)

# data[].attributes.body
Медіаграмотність (англ. Media Literacy) — Рівень медіаграмотності, який досягається за допомогою медіаграмотності. Це вміння користуватися інформаційно-комунікаційними технологіями, самовираженням, комунікацією за допомогою ЗМІ, свідомо сприймати інформацію та критично її осмислювати. , відокремлюючи реальність від її віртуальної симуляції – розуміння реальності, сконструйованої медіаджерелами, і типів владних відносин, міфів і контролю, які вони пропагують. Елементи медіаграмотності дозволяють людям аналізувати, критично оцінювати та створювати повідомлення різних жанрів і форматів на різних типах медіа, а також розуміти й аналізувати складні процеси функціонування медіа в суспільстві. Сукупність знань, умінь і навичок, що впливають на них.

# data[].attributes.headline
Медіаграмотність — це набір компетентностей, необхідних для активної й усвідомленої  участі в житті медійного суспільства. Нідерландська організація, яка спеціалізується на медіаграмотності, Mediawijzer.net, звернулася до експертів, щоб визначити, які це мають бути компетентності. На основі їхніх відповідей було створено модель, у яку щороку будуть вноситися зміни — й незначні, й ґрунтовні. Остаточним результатом є одна всеохопна модель, яка включає десять компетентностей із медіаграмотності.

# data[].attributes.subject
Медіаграмотність — це набір компетентностей, необхідних для активної й усвідомленої  участі в житті медійного суспільства. Нідерландська організація, яка спеціалізується на медіаграмотності, Mediawijzer.net, звернулася до експертів, щоб визначити, які це мають бути компетентності. На основі їхніх відповідей було створено модель, у яку щороку будуть вноситися зміни — й незначні, й ґрунтовні. Остаточним результатом є одна всеохопна модель, яка включає десять компетентностей із медіаграмотності.

# data[].attributes.body
Бабаєвський Дамір

# data[].attributes.headline
Клочко Артем

# data[].attributes.subject
Клочко Артем

# data[].attributes.body
Медіаграмотність - сукупність навичок, знань, що дозволяють людям аналізувати, оцінювати й створювати повідомлення для різних типів медіа.
Вона має 4 рівні:
РІВЕНЬ 1
Розуміння
роботи медіа
Усвідомлення того, як працюють засоби масової інформації та медіа, як впливають на суспільство та яким чином викривляють реальність.
РІВЕНЬ 2
Використання
медіа
Орієнтація в медіасередовищі, технічні навички використання медіа.
РІВЕНЬ 3
Взаємодія з іншими через медіа
Уміння знайти й проаналізувати інформацію, створити власний контент і представляти його.
РІВЕНЬ 4
Ефективне користування медіа
Досягнення власних цілей через медіа, розуміння того, як медіа впливає на тебе особисто.

# data[].attributes.headline
Медіаграмотність(Лисенко Анна)

# data[].attributes.subject
Медіаграмотність(Лисенко Анна)

# data[].attributes.body
Медіаграмотність — сукупність знань, навичок та умінь, що дозволяють людям аналізувати, критично оцінювати й створювати різноманітні повідомлення для різних типів медіа. Окрім того, медіаграмотність передбачає вміння розуміти й аналізувати, як медіа функціонують у суспільстві та який вплив вони мають.
Бути медіаграмотним означає бути спроможним знайти те, що ми шукаємо, вибрати те, що нам потрібно, й визначити, наскільки надійною є ця інформація, бути здатним оптимально використовувати відповідну інформацію, зберігаючи її розумно, й ділитися нею з іншими.
Корисні сайти:
МедіаДрайвер – мультимедійний онлайн-посібник, що містить текстову інформацію, інфографіку та відео про різні типи медіа, що допомагають навчитися орієнтується у складних лабіринтах інформації.
Stopfake.org – сайт для перевірки фактів, головна мета якого – перевірка істинності, інформації, посилення медіаграмотності аудиторії і боротьба за чітке розмежування між журналістикою фактів і пропагандою.