# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация без названия (1)

# data[].attributes.body
То-Ма-Кі це прототип самого Яновського

# data[].attributes.body
Директор-прототип Павла Нечеси

# data[].attributes.body
колишній матрос

# data[].attributes.body
був директором Одеської кінофабрики

# data[].attributes.body
Майк, старший син Та-Ма-Кі, пілот

# data[].attributes.body
Генрі, молодший син То-Ма-Кі, письменник

# data[].attributes.body
Матрос

# data[].attributes.body
прототип Григорій Гричер

# data[].attributes.body
Іта Пензо

# data[].attributes.body
балерина

# data[].attributes.body
Італія

# data[].attributes.headline
Зустрілися в ка

# data[].attributes.body
Зустрілися в кав'ярні

# data[].attributes.headline
для зйомки фільму Се

# data[].attributes.body
для зйомки фільму Сева

# data[].attributes.headline
Кононенко Кірил

# data[].attributes.subject
Кононенко Кірил

# data[].attributes.body
Генрі
«Він розбирає й сортує матеріали і свої записки перед виданням. Пише він – де його притулить дорога: на морі, на повітрі, в лісі й в снігах, на екваторі, в піщаній пустелі, де нині заводять воду. Його твори завсіди легкі, бадьорі, і вони звучать, як пісня птаха».

«Професія мого сина — писання книжок. Це визнало кілька авторитетів у цій справі.»

# data[].attributes.body
художник-професор

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.body
Василь Кричевський-професор

# data[].attributes.attachment_link.title
Кричевський_Василь

# data[].attributes.body
Олександр Довженко

# data[].attributes.headline
Кононенко Кірил

# data[].attributes.subject
Кононенко Кірил

# data[].attributes.body
«Читаючи мого листа, ти подумаєш, що я песимістка. Та це не так.  Ти не знаєш, скільки іноді прокидається в мені. Завше кожній жінці потрібний імпульс.  Щоб був такий мужчина, а коли нема його, тоді треба жити — як усі живуть — зовнішньо. Просто. Я пишу якусь нісенітницю. Але в мене так багато тепер думок, що я не можу оформити їх. Треба вже, мабуть, покинути писати.»

«Тайах весело сміється й лукаво поглядає на мене й на Сева. Вона дуже стримана й холодна взагалі, а коли сміється — робиться близькою. Для всіх людей в неї холодний погляд і професійна усмішка балерини — одним ротом, білими зубами.»

# data[].attributes.body
Близький друг То-Ма-Кі

# data[].attributes.headline
Кононенко Кірил

# data[].attributes.subject
Кононенко Кірил

# data[].attributes.body
«Ім’я Професора ви можете знайти в історії архітектури Республіки, — його будинки, сміливі й прості, і досі прикрашають наші міста. В історії Великого Кіно — в нього почесне місце відданого й невтомного працівника, непомітного, скромного й упертого в роботі. Розповідали, що він показував теслі, як тримати сокиру, а маляреві — пензель. Як зробити краще форму для пап’є-маше й як швидше вийняти звідти масу застиглого картону. Як обробляти вогнем дерево, щоб воно виглядало старим і красивим, як з мішків швидко мати гобелени. Його майстерно оброблені стільці для історичних картин давали заробіток майстрам фабрики, коли вони виходили за ворота. Такі узори і подібні візерунки з’явилися швидко в меблі на ринках Міста — і мали добрий попит».

# data[].attributes.body
«Уявіть собі юнака — невисокого і стрункого, з сірими очима і енергійним ротом, погляд насмішкуватий і впертий, руки, що люблять доторкнутись до забороненого й відчути приємність там, де страшно. Руки, що люблять жінок і їхнє тіло, люблять парус і гвинтівку"

# data[].attributes.body
«Тепер перед нами стояв блідий матрос, чорнявий і смаглявий, із затьмареними синіми очима, страшенно змучений попередньою мандрівкою на щоглі. Чорнява борідка пробивалася на щелепах...і якір побачили ми на його руці"

# data[].attributes.body
«Художник Сев — мій перший друг. Прийшовши режисером до кіно, він поставив невеличку комедію й блискуче провалився. За це він дозволив собі відпустку на кілька місяців. Тепер він знову повернувся до Міста й буде ставити ще одну картину.»

# data[].attributes.body
«В історії Великого Кіно – в нього почесне місце відданого й невтомного працівника, непомітного, скромного й упертого в роботі. Розповідали, що він показував теслі, як тримати сокиру, а маляреві – пензель»

# data[].attributes.body
«Біля вікна сиділа жінка — білоголова, стрижена, в англійській блузці, поклавши довгі ноги на стілець перед собою. Вона палила, дмухаючи в вікно, і ледве подивилася на мене». «Вона почала ходити по хаті. Я одразу став забувати своє незадоволення. З нею мені захотілося погуляти по вулицях, міцно притиснувши до себе її лікоть. Вона трималася так, ніби їй шлейф несли пажі”

# data[].attributes.headline
Пискун Вікторія

# data[].attributes.subject
Пискун Вікторія

# data[].attributes.attachment_link.title
Цитатна характеристика То-Ма-Кі

# data[].attributes.headline
Кожем'яко Анна

# data[].attributes.subject
Кожем'яко Анна

# data[].attributes.attachment_link.title
характеристика

# data[].attributes.headline
Мураха Євгенія

# data[].attributes.subject
Мураха Євгенія

# data[].attributes.attachment_link.title
характеристика

# data[].attributes.headline
Хуторянський

# data[].attributes.subject
Хуторянський

# data[].attributes.headline
Богдан – моряк, врятований Севом і редактором. Він розказує історію про своє перебування в румунського рибалки, бунт на кораблі та порятунок із затонулого човна. Прототип героя – Григорій Гричер

# data[].attributes.subject
Богдан – моряк, врятований Севом і редактором. Він розказує історію про своє перебування в румунського рибалки, бунт на кораблі та порятунок із затонулого човна. Прототип героя – Григорій Гричер

# data[].attributes.body
Хуторянський

# data[].attributes.headline
«Це неймовірний оптиміст. Він належить до «Це неймовірний оптиміст. Він належить до тих людей, з якими всі одвічні питання спрощуються до розмірів однієї фрази. Народження чи смерть — вони сприймають так примітивно, що це зовсім не стає для людини на перше місце і не затуляє бадьорості й радості. За такими людьми мимоволі йдуть. З ними дуже легко жити. Вони сприймають життя в цілому, в нещасті знаходять радість, у болі — чують натхнення, в страхові — знають сміх. Їх натовп висуває наперед. Вони — співаки, що знають силу пісень і співають їх у такт ході. »

# data[].attributes.subject
«Це неймовірний оптиміст. Він належить до «Це неймовірний оптиміст. Він належить до тих людей, з якими всі одвічні питання спрощуються до розмірів однієї фрази. Народження чи смерть — вони сприймають так примітивно, що це зовсім не стає для людини на перше місце і не затуляє бадьорості й радості. За такими людьми мимоволі йдуть. З ними дуже легко жити. Вони сприймають життя в цілому, в нещасті знаходять радість, у болі — чують натхнення, в страхові — знають сміх. Їх натовп висуває наперед. Вони — співаки, що знають силу пісень і співають їх у такт ході. »

# data[].attributes.body
Хуторянський

# data[].attributes.headline
«Тепер перед нами стояв блідий матрос, чорнявий і смаглявий, із затьмареними синіми очима, страшенно змучений попередньою мандрівкою на щоглі. Чорнява борідка пробивалася на щелепах, обличчя приємне, хоч і некрасиве. Вражав погляд, що завше був скерований в обличчя співбесідника».

# data[].attributes.subject
«Тепер перед нами стояв блідий матрос, чорнявий і смаглявий, із затьмареними синіми очима, страшенно змучений попередньою мандрівкою на щоглі. Чорнява борідка пробивалася на щелепах, обличчя приємне, хоч і некрасиве. Вражав погляд, що завше був скерований в обличчя співбесідника».

# data[].attributes.body
Хуторянський

# data[].attributes.attachment_link.title
Характеристика Сева

# data[].attributes.headline
Кольцина Єлизавета <

# data[].attributes.body
Кольцина Єлизавета

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація без назви

# data[].attributes.headline
Євгенія Гайдук

# data[].attributes.subject
Євгенія Гайдук

# data[].attributes.attachment_link.title
Образ Тайах 1