# data[].attributes.body
״ ותלכי בשדה הרטוב וירחב בך השקט כאור בשולי הענן״

בחרתי בתמונה זו משום שלדעתי היא מעבירה את המסר שהמשוררת מנסה להעביר בשורה זו והוא: שההליכה בטבע, בשדה הרטוב, גורמת לכך שהשלווה והשקט באדם יתרחבו בו ויציפו אותו כשם שהאור בשולי הענן מתרחב.

לדעתי תמונת השדה הזו אכן מדגישה את השלווה והשקט שמרגיש האדם בעת שוטטות בו.

# data[].attributes.attachment_caption
בחרתי במשפט ״מתיקות דקירתם״, ובחרתי לצלם תמונה של פרחים משום שהביטוי הזכיר לי את הדבורים. מצד אחד הן דוקרות וגורמות לכאב, ומצד שני הן אלו שאחראיות ליצירת הדבש המתוק. הם מוכיחים שגם מתוך דקירה/קושי יכולה לצמוח מתיקות ולהעשיר את העולם.

# data[].attributes.body
הקולה ממחישה לי את הדברים הקטנים והפשוטים שמשמחים אותנו.

״ ופשוטים הדברים וחיים״

# data[].attributes.headline
שינה תחאוכו 

# data[].attributes.subject
שינה תחאוכו 

# data[].attributes.body
צילמתי את התמונה הזאת והיא מייצגת את המשפט ״את תלכי בשדה. לבדך, לא נצרבת בלהט השרפות

# data[].attributes.body
התמונה ממחישה לי את הרוגע והשלווה שיש בחיים היא ממחישה ומזכירה לי את הדברים הפשוטים שיש בחיים ״ופשוטים הדברים וחיים״

# data[].attributes.headline
יהונתן באואר

# data[].attributes.subject
יהונתן באואר

# data[].attributes.body
המשפט שבחרתי הוא ״ הדרכים שסמרו מאימה ומדם״

צילמתי את תמונה זו מפני שהגדר בתמונה מזכירה לי את הסוררים והגדרות שהיו אז באותה תקופה שגרמו לאנשים לסמור מאימה ומפחד

# data[].attributes.body
צילמתי כי זה מסביר את השדה הרטוב שבוא אפשר להיות בשקט

האם באמת אפשר להירגע עם רעש מסביב?

# data[].attributes.body
"את תלכי בשדה.לבדך"

התמונה מציגה שביל יחיד בשדה פתוח וללא אנשים, שביל ריק, שדה שומם שיכול לבטא בדידות. אך גם.... שלווה, יופי הטבע

# data[].attributes.headline
אדם מינדל הוכמן

# data[].attributes.subject
אדם מינדל הוכמן

# data[].attributes.body
"ותלכי בשדא, ותלכי בו כהלך התם"

התמונה מביאה את הדשא כהשדא והצל את הדמות עלייה מדבר השיר והפרח מסמל את התמימות. הצל המחזיק בפרח מעיד על הדמות מחזיקה בתמימות כאשר היא מתהלכת בשדא (הדשא).

פרח הוא דבר מאוד תמים שיכול לתער תמימות ורגש פגיעה או התחלה למשהו טוב שיכול להישרף בקלות בהמשך או שיקתפו אותו וישתמשו בה לרצון החופשי של הקותף (תמימות שבהמשך תהיה מנוצלת או תשבר)

# data[].attributes.body
צילמתי שדה ירוק עם עצים ושמיים כחולים כי המקום מרגיש פתוח, שקט ורגוע. בחרתי בשורה “וְתֵלְכִי בַּשָּׂדֶה הָרָטֹב וְיִרְחַב בָּךְ הַשֶׁקֶט כָּאוֹר בְּשׁוּלֵי הֶעָנָן” כי היא מדברת על שקט ואור, ובתמונה יש מרחב פתוח ואור טבעי שמרגישים בדיוק ככה. התמונה מתחברת לרצון שלי לשקט פנימי ולמקום שבו אפשר פשוט להיות ולנשום.

# data[].attributes.attachment_caption
"ומתר, ומתר לאהוב"

# data[].attributes.headline
עדו אוזן-דולב 

# data[].attributes.subject
עדו אוזן-דולב 

# data[].attributes.body
אני מתחבר לשורה כי היא מביאה פחד מלאהוב, ושאיפה לזמן בו יהיה אפשר לאהוב באופן חופשי, כנראה שלא היה אפשרי מפחד למות בן/בת הזוג בזמנו שגרמה להמנעות מקשר

# data[].attributes.body
״הדרכים מסרו מאימה ומדם״

התמונה מראה סדק בחומה שזה מראה שקרה משהו לחומה הזו איזה אימה ודם מסויימת

# data[].attributes.body
התמונה משקפת רגע של קרבה, בין חברים רוגע ויחסים אנושיים טובים – בדיוק כמו התקווה שמובעת בביטוי „בסליחה ובחסד”.

# data[].attributes.attachment_caption
״היצור הקטן שבטבע״                                                          היכולת לראות את הדברים הפשוטים בחיים ולתת לעצמנו ״לנגוע״ בהם, להרגיש ולחוש אותם, החתול/ה מבטא/ת את היופי הקטן שנמצא בבית הספר שאם מסתכלים מספיק טוב אפשר לראות את יופיו בהכל. התמונה מתייחסת גם לספסל העץ, הדשא, העצים והשמש החמה. הכל מרכיב את הטבע שנמצא ממש מחוץ לכיתה שלנו- רק צריך לצאת ולהתבונן.

# data[].attributes.headline
מיקה- ״ופשוטים הדברים וחיים, ומותר בם לנגוע״

# data[].attributes.subject
מיקה- ״ופשוטים הדברים וחיים, ומותר בם לנגוע״

# data[].attributes.body
מיקה

# data[].attributes.attachment_caption
"כאחד הדשאים, כאחד האדם".

# data[].attributes.headline
אופיר רוטקוביץ'

# data[].attributes.subject
אופיר רוטקוביץ'

# data[].attributes.body
צילמתי את עדו ככה כי זה מתאים לכיתוב.

התמונה הזאת מעלה אצלי שאלה לגבי השיר:

איך אדם יכול להיות דומה לדשא?

# data[].attributes.headline
יונתן אזולאי 

# data[].attributes.subject
יונתן אזולאי 

# data[].attributes.body
"כאחד הדשאים"

אחד הדשאים זה בעצם דימוי לאולי בדידות ואולי צניעות של אדם אל מול העולם

# data[].attributes.body
בחרתי את השורה הבאה:

״ופשוטים הדברים וחיים, ומותר בם לנגוע, ומותר, ומותר לאהוב״

בחרתי בתמונה מכיוון שהיא מראה את הטבע הפשוט והמדהים ביופיו שמראה שהדברים בחיים פשוטים, הטבע נושם וחיי וזה מראה את הפשטות בחיים שמאפשרת לנו להסתכל על דברים באופן יותר ברור, לגעת, לנסות ולאהוב

# data[].attributes.attachment_caption
״ונשמת את ריחו של התלם נשום ורגוע״ התחברתי למשפט הזה כי זה מתאר שלווה רוגע , חיבור לטבע והתמונה פה מזכירה לי את זה כי היא מדגימה לי חיבור לטבע