# data[].attributes.attachment_link.title
Ikimokyklinukams – apie emocijas žaismingai ir suprantamai. III dalis

# data[].attributes.attachment_link.title
Ikimokyklinukams – apie emocijas žaismingai ir suprantamai. II dalis

# data[].attributes.headline
3 dalių serija apie savo emocijų pažinimą

# data[].attributes.subject
3 dalių serija apie savo emocijų pažinimą

# data[].attributes.attachment_link.title
Ikimokyklinukams – apie emocijas žaismingai ir suprantamai. I dalis

# data[].attributes.body
Pasaka apie tai, kaip žaidžiant netyčia gali užgauti kitą. Pasiklausę aptariame, užduodame vaikams klausimus. Apibendriname, kad turime pastebėti ne tik tai, kas mums patinka, bet ir draugams. Stebėti save, ar esu pakankamai švelnus, ar neužgaunu kito net ir žaisdamas.

# data[].attributes.body
Atsispausdinti. Kirpti ir klijuoti ant širdelės.

# data[].attributes.body
Mūsų žodžiai ir veiksmai kitus gali stipriai paveikti. Vaikai, iš kurių tyčiojasi, dažnai jaučiasi vieniši. Parodykime vieni kitiems, kad mums rūpi draugo savijauta.

Širdelės viršuje surašyk žodžius, dėl kurių kitas jaučiasi gerai (mažesni vaikai kerpa ir klijuoja paveikslėlius). Apačioje surašyk žodžius, dėl kurių kitas gali pasijusti blogai, kas gali užgauti, kaip elgtis, ko sakyti nederėtų.

Naudokimės tik tais žodžiais, kuriuos užrašėte viršuje. Palaikykime vieni kitus. Patyčioms vietos mūsų grupėje – nėra!

# data[].attributes.body
Peržiūrėkite, prireikus stabdykite, aptarkite kas vyksta ir kodėl, įgarsinkite užrašytą tekstą. (Arba pirma peržiūrėkite, vėliau dar kartą žiūrėkite paaiškindami situaciją). Paieškokite pavyzdžių, ar kada tokia situacija buvo įvykusi jūsų grupėje? Kaip tada reagavote? Kaip jautėtės?

# data[].attributes.attachment_link.title
Kaip išreikšti pyktį, neįskaudinant kito? Praleisk progą pasityčioti!

# data[].attributes.body
Vertimas:

Mokytoja: - puikiai padirbėjote! Dabar metas piešti planetas iš kosmoso.

stirnelė: - jau žinau, aš piešiu Saturną!

graužikas: -aš irgi!

drambliukas: -aš irgi!

stirna: - na jau ne!

graužikas: - tu turi piešti kitą planetą! Tik Nisha ir aš galime piešti Saturną.

drambliukas: -bet aš galiu piešti bet ką, ką tik noriu. (Graužikas sugadina jo piešinį) -Ei!

Zebriukas: - O ou.

Vėžliukė: - Panele Osborne, mes turime problemą.

Mokytoja: - ačiū, kad man pranešei, Selena.

Stirnelė drambliukui: - Henri, tu negali nupiešti jokios planetos. Nes tau niekas nesiseka, tu nieko negali padaryti gerai!

Mokytoja stirnelei ir graužikui: - Nisha, Rėjau, gana. Taip kalbėti negalima. Tai ne pirmas kartas, kai vartojate užgaunančius žodžius. Tai yra patyčios ir tai yra negerai.

Vaikai nustebę: -patyčios?

Mokytoja: - taip! Jūs išskyrėte draugą iš kitų, gadinote jo piešinį ir užgavote jo jausmus. Nepamirškime, kad visi nusipelno pagarbos.

Drambliukas nusišypso ir pradeda iš naujo piešti Saturną, o kiti vaikai susigėsta ir nutyla.

# data[].attributes.body
Kiekvienam vaikui duokite popierinę širdelę ir paprašykite ją suglamžyti. Paaiškinkite, kad taip nutinka žmogaus širdžiai, kai kas nors pasako ką nors nemalonaus, įžeidžiančio ir užgaunančio. Paprašykite vaikų ištiesinti širdeles ir išlyginti raukšles. Jie pastebės, jog kad ir kaip stengtųsi, nepavyksta širdies išlyginti taip, kaip buvo prieš suglamžant. Paaiškinkite, kad nors ir atsiprašome, tai vis tiek nepataiso žiaurių žodžių, kurie buvo ištarti pirmiausia. (Žinoma, akcentuojame, kad atsiprašyti būtina). Tad geriausia pagalvoti dar prieš pasakant įskaudinančius žodžius ir pasaugoti kito jausmus ir širdį.