# data[].attributes.headline
Інструкція до уроку:

# data[].attributes.subject
Інструкція до уроку:

# data[].attributes.body
1. Виконайте артикуляційну гімнастику
2. Перегляньте презентацію та відео про Ірен Роздобудько
3. Прослухайте аудіокнигу "Я зніматимусь в кіно!"
4.Словникова робота
5. Самостійне читання
Фізкультхвилинка
6.Гра "Хто сказав?"
7. Цікаво про історію кіно
8. Тест
9. Домашнє завдання

# data[].attributes.headline
З історії кіно

# data[].attributes.subject
З історії кіно

# data[].attributes.attachment_link.title
Одна історія. Як брати Люм'єр винайшли кіно і створили перший фільм

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ftp загрузить файл

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
файл-хостинг

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
облачных систем хранения данных

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмен файлами

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
хранение файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
хостинг изображений

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмена снимками

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмен файлами

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
совместное использование файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резервное копирование файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резервное копирование файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
файловый хостинг

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмен файлами

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмен файлами

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
для хранения файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
хостинг изображений

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
загрузки файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
веб-хостинг файлов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
хранение интернет файл

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
загрузка изображений

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
безлимитная загрузка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
обмен фотографиями

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
онлайн фото галерея

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резервное копирование данных

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
резервное копирование

# data[].attributes.attachment_link.title
mp4: Ірен Роздобудько _ Місія_ вільні люди.mp4

# data[].attributes.attachment_link.description
Посетите эту ссылку, чтобы посмотреть видео: Ірен Роздобудько _ Місія_ вільні люди.mp4

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестування: І.Роздобудько " Я зніматимусь в кіно"

# data[].attributes.body
Режисер -  творчий керівник спектаклю, кінофільму, вистави.
Актриса -  виконавиця ролей в драматичних, оперних, балетних, естрадних, циркових виставах та кінофільмах.
Флюгер - прилад для визначення напрямку і швидкості вітру.
Вахтерка – чергова людина в установі, у даному творі – чергова в театрі.
Сценарист - автор сценарію фільмів (у тому числі мультиплікаційних) чи телепередач (сюжетів або програм).

# data[].attributes.headline
          У нашому дворі всі мріяли про кіно. Ми захоплено дивилися фільми й гадали: як у них потрапляють діти? Сусідка, котра працювала в театрі вахтеркою, якось сказала, що режисе́ри*1 часом самі бігають вулицями і вишукують дітей для своїх фільмів.Щомиті, блукаючи нашим маленьким містом, я очікувала на запитання: «Дівчинко, хочеш зніматися в кіно?»Я знала, що відповім не одразу. З індійських фільмів я навчилася «чарівного погляду», вартого майбутньої кінозірки, — цим поглядом я маю подивитися на режисера!Головне — не квапитись. Стоячи вдома перед люстерком я тренувала цей погляд: заплющувала очі й рахувала: «Один, два, три...» — і тільки на «п’ять» повільно підіймала повіки та округлювала очі до неймовірних розмірів. От якщо я погляну саме так, кожний режисер одразу зрозуміє, що перед ним — талановита актриса й справжня красуня. А головне, подумає він, як вона вміє тримати паузу!— Я зніматимусь у кіно! — повідомила я всім у своєму дворі.«Всім»  — це моїй подружці Ольці, її братові-близнюкові Сашку та Язикатій Куці (Кукою цю старшу дівчинку називали вдома, а вже у дворі до неї приліпилося ще й прізвисько).— Та ти що?!! — захоплено вигукнули брат з сестрою й, немов флюгери, одночасно повернулися до мене.— Ну то й що? — зневажливо знизала плечима горда Кука. — А мені мама скоро купить золоту сукню!Аргументів проти золотої сукні у мене не знайшлось, а Олька та Сашко з таким самим захватом повернулися до Куки:— Ух ти! Справді — золоту?!А я пішла з подвір’я на вулицю. Туди, де великою чередою бродили безпритульні режисери. Я йшла і думала, що запросто зіграю і Попелюшку, і дівчинку-розвідницю, і Герду...— Дівчинко... — раптом почула я над своєю головою приємний баритон.«Ось воно — почалося! Режисер! Нарешті... — промайнула думка. — Отже, не забути про чарівний погляд! Один, два...»Я відраховувала миті й не квапилася підіймати голову. Ще, ще хвильку, і він збагне, кого зустрів на своєму режисерському шляху!— Дівчинко! — знову покликав голос.Яку ж роль мені запропонують? — міркувала тим часом я, не підводячи очей і рахуючи: три, чотири...Ще мить, і я погляну так, як дивляться красуні з листівок, котрі збирала моя мама. Ось зараз!Мої щоки палали, дихання майже зупинилося, серце калатало так гучно, що я не чула вуличного гомону.— Дівчинко, — голос посуворішав. — Та ти що, спиш на ходу?! Ну й діти пішли — ніякого виховання! Паска добрячого на вас нема! Як пройти до овочевого магазину?!!— Ну що ви причепилися до дитини? — почула я інший голос, і лагідна жіноча рука погладила мене по голові. — Бачите, в неї щось з очима. Бідолашна дитина! І хто ж її так злякав? Може, вона сирота, може, їсти хоче...— Біжи, нехай мама тобі носа витре! І не тиняйся вулицями! — сказав хтось третій. — А то бабай забере...Потім усі розійшлися.А я зрозуміла, що то був не режисер...Я повернулась у двір.Близнюки й Язиката Кука все ще обговорювали переваги золотої сукні перед химерною мрією про кіно. Я гордо їх оминула й пішла додому.Вже перед дверима свого під’їзду озирнулась і голосно свиснула крізь дірку в зубах.З голуб’ятні здійнялися голуби.Близнюки і  Кука завмерли та здивовано глянули на мене.— Я зніматимуся в кіно! — ковтаючи сльози, заявила я і зникла в під’їзді...

# data[].attributes.subject
          У нашому дворі всі мріяли про кіно. Ми захоплено дивилися фільми й гадали: як у них потрапляють діти? Сусідка, котра працювала в театрі вахтеркою, якось сказала, що режисе́ри*1 часом самі бігають вулицями і вишукують дітей для своїх фільмів.Щомиті, блукаючи нашим маленьким містом, я очікувала на запитання: «Дівчинко, хочеш зніматися в кіно?»Я знала, що відповім не одразу. З індійських фільмів я навчилася «чарівного погляду», вартого майбутньої кінозірки, — цим поглядом я маю подивитися на режисера!Головне — не квапитись. Стоячи вдома перед люстерком я тренувала цей погляд: заплющувала очі й рахувала: «Один, два, три...» — і тільки на «п’ять» повільно підіймала повіки та округлювала очі до неймовірних розмірів. От якщо я погляну саме так, кожний режисер одразу зрозуміє, що перед ним — талановита актриса й справжня красуня. А головне, подумає він, як вона вміє тримати паузу!— Я зніматимусь у кіно! — повідомила я всім у своєму дворі.«Всім»  — це моїй подружці Ольці, її братові-близнюкові Сашку та Язикатій Куці (Кукою цю старшу дівчинку називали вдома, а вже у дворі до неї приліпилося ще й прізвисько).— Та ти що?!! — захоплено вигукнули брат з сестрою й, немов флюгери, одночасно повернулися до мене.— Ну то й що? — зневажливо знизала плечима горда Кука. — А мені мама скоро купить золоту сукню!Аргументів проти золотої сукні у мене не знайшлось, а Олька та Сашко з таким самим захватом повернулися до Куки:— Ух ти! Справді — золоту?!А я пішла з подвір’я на вулицю. Туди, де великою чередою бродили безпритульні режисери. Я йшла і думала, що запросто зіграю і Попелюшку, і дівчинку-розвідницю, і Герду...— Дівчинко... — раптом почула я над своєю головою приємний баритон.«Ось воно — почалося! Режисер! Нарешті... — промайнула думка. — Отже, не забути про чарівний погляд! Один, два...»Я відраховувала миті й не квапилася підіймати голову. Ще, ще хвильку, і він збагне, кого зустрів на своєму режисерському шляху!— Дівчинко! — знову покликав голос.Яку ж роль мені запропонують? — міркувала тим часом я, не підводячи очей і рахуючи: три, чотири...Ще мить, і я погляну так, як дивляться красуні з листівок, котрі збирала моя мама. Ось зараз!Мої щоки палали, дихання майже зупинилося, серце калатало так гучно, що я не чула вуличного гомону.— Дівчинко, — голос посуворішав. — Та ти що, спиш на ходу?! Ну й діти пішли — ніякого виховання! Паска добрячого на вас нема! Як пройти до овочевого магазину?!!— Ну що ви причепилися до дитини? — почула я інший голос, і лагідна жіноча рука погладила мене по голові. — Бачите, в неї щось з очима. Бідолашна дитина! І хто ж її так злякав? Може, вона сирота, може, їсти хоче...— Біжи, нехай мама тобі носа витре! І не тиняйся вулицями! — сказав хтось третій. — А то бабай забере...Потім усі розійшлися.А я зрозуміла, що то був не режисер...Я повернулась у двір.Близнюки й Язиката Кука все ще обговорювали переваги золотої сукні перед химерною мрією про кіно. Я гордо їх оминула й пішла додому.Вже перед дверима свого під’їзду озирнулась і голосно свиснула крізь дірку в зубах.З голуб’ятні здійнялися голуби.Близнюки і  Кука завмерли та здивовано глянули на мене.— Я зніматимуся в кіно! — ковтаючи сльози, заявила я і зникла в під’їзді...

# data[].attributes.headline
Фізкультхвилинка

# data[].attributes.subject
Фізкультхвилинка

# data[].attributes.attachment_link.title
Сучасна дитяча руханка - танець, фізкультхвилинка "Tiger Dance"

# data[].attributes.headline
1. Прочитайте уривок

# data[].attributes.body
1. Прочитайте уривок оповідання І.Роздобудько "Я зніматимуся в кіно!"
2. Напишіть про свою мрію
3. Продовжіть речення : " Щоб досягти своєї мрії потрібно...."

# data[].attributes.attachment_link.title
Гра "Хто сказав?"

# data[].attributes.attachment_link.description
І.Роздобудько 