# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Didžioji dalis ankstyvojo ugdymo metodikų ir mokymo kursų siūlo visų pirma ugdyti vaiko intelektą - mokyti logiškai mąstyti, skaityti ir skaičiuoti. Apie emocinį intelektą dauguma tėvų beveik nieko nežino. Tačiau priešmokykliniame amžiuje jį ugdyti kur kas svarbiau, nes už termino „emocinis intelektas" slypi gebėjimas atskirti ir suprasti savo ir kitų žmonių emocijas bei jas suvaldyti. Kodėl tai taip svarbu? Paprastai aukštą emocinį intelektą turintys vaikai pasižymi aukšta saviverte, labiau pasitiki savimi, greičiau prisitaiko prie pokyčių, sėkmingiau mokosi ir lengviau bendrauja. Taip pat efektyviau suranda išeitis iš situacijų ir susigaudo konfliktuose. Kaip ugdomas emocinis intelektas?
Emocinis intelektas savaime vystosi nuo pat gimimo. Šiltas ir džiaugsmingas bendravimas su mama, jos nuoširdus reagavimas į vaiko emocijas ir buvimas su vaiku pirmaisiais gyvenimo mėnesiais yra pati geriausia terpė emocijoms vystytis.

Tarkim, vaikutis skaudžiai patempė mamai plaukus. Reikia pasistengti jam paaiškinti, kad mamai skauda ir nemalonu, todėl nereikėtų daugiau taip daryti. Arba: mažylis verkia. Emocinio intelekto vystymuisi svarbu ne „užgniaužti", ne stengtis atitraukti ar pralinksminti - o kalbėtis. „Tu verki, tu dėl kažko nuliūdai, tikriausiai, tu..., pyksti, kad nesigauna. Aš tave užjaučiu ir noriu tau padėti" (ir t.t. ir pan.).

Ankstesniųjų kartų vaikai dažniausiai būdavo mokomi emocijas užgniaužti. Na, geriausiu atveju buvo galima pasidžiaugti, nusijuokti ar šypsotis, o štai jau verkti, pykt ar bijoti - blogai ir gėdinga. Buvo įprasta baimę ir pyktį užgniaužti, nes juk svarbiausia pasirodyti išauklėtam ir susitvardančiam. Tačiau emocijų tramdymas sukelia stresą ir kitus nervinius sutrikimus, gali net paveikti tam tikrų ligų atsiradimą.

Tad nuo ko pradėti, norint vaiką išmokyti emocinio raštingumo?

Esminis patarimas - patiriant bet kokias emocijas, padėti vaikui suprasti, kokius jausmus jis šiuo metu išgyvena. Jei tai pyktis, tai nereikėtų į jį atsakyti savo pykčiu, o paaiškinti: dabar tu pyksti, tu dėl kažko įniršęs. Jei tai džiaugsmas: tu laimingas ir patenkintas, man labai malonu matyti tave tokį. Nesistenkite malšinti vienų ar kitų emocijų tokiais pareiškimais kaip „vyrai neverkia" ir kitomis stereotipinėmis frazėmis.

Žinoma, įvaldyti tokį bendravimą su vaiku nebus lengva. Apie emocijas kalbėti reikia mokytis, nsigėdyti, nebijoti jas įvardinti ir aptarti. Beje, tai teikia naudos ir tėvams - jiems taip pat naudinga suvokti savo emocijas, kad bendravimas su vaiku vėliau netaptų sudėtingas.
Keletas žaidimų emocinio intelekto ugdymui
Sulaukusiems 2 metų vaikams jau galima kalbėti apie tai, kaip elgtis su savo emocijomis. Tam geriausiai tinka žaidimai, kuriems pasitelkiam siužetai iš gyvenimo. Tarkim, žaidžiantis peliukas pradėjo verkti, būdamas ant mamos rankų. Aptarkite su vaiku, kodėl tai atsitiko, ką ir kam jis nori parodyti, kaip padaryti, kad jis nustotų verkti. Tai puikus būdas palaipsniui mokytis pajusti kitų žmonių emocijas ir jų priežastis.

Dar vienas puikus būdas - meno terapija. Labiausiai paplitusios yra pasakų terapija, piešimo terapija ir muzikos terapija. Piešimas ir muzika padeda atsipalaiduoti, mokomasi atpažinti emocijas, kurias sukelia muzikos kūrinys ar piešinys, paveikslas. Klausydamiesi pasakų vaikai įsisavina emocijų reiškimo būdus, pradeda suprasti, kaip į jas reaguoja kiti.

Dar vienas būdas, tinkantis jau kiek didesniems vaikams - žaidimai su specialiomis kortelėmis. Jos pavaizduoti charakteringų išraiškų personažai, o jūs su vaiku aptarinėjate, kokią emociją patiria vienas ar kitas personažas, kas ją galėjo sukelti, ką galima padaryti (jei reikia), kad ši emocija pasikeistų į gera.

Penkerių sulaukusius vaikus galima ugdyti ir pasitelkiant vizualinę emocijų išraišką per teatrą. Stebėdamas aktorių vaidybą, vaikas jautriau išgyvena emocijas, kurias aktoriai išreiškia, taip pat analizuoja jų priežastis.

Aišku, visų šių būdų nevertėtų griežtai atskirti vien pagal amžiaus grupes. Svarbu atsižvelgti į savo vaiką. Nieko gero nepasieksite, jei vaikui aiškinsite tai, ko jis dar nesugeba suvokti, priimti, bandysite perduoti patirtį, kuriai jis dar nepasiruošęs. Nelyginkite su kitais vaikais - kiekvienam vaikui būdinga individuali vystymosi schema.

Priešmokyklinio amžiaus vaikui labiausiai reikalingas tėvų palaikymas, ypač jei vaikas kažkuo domisi, labai svarbu padėti skleistis jo gebėjimams, talentams. Jei vaikas mėgsta piešti, pasistenkite maksimaliai sukurti tokias sąlygas, kad jis galėtų tuo užsiimti. Pamirškite pasakymus „vaikas privalo daryti tai ir tai" - jūsų vaikas tikrai visko išmoks, tik duokite tam laiko.
Pagal užsienio spaudą parengė Jurgita Lūžaitė-Kajėnienė

# data[].attributes.attachment_link.title
Kalbėti apie jausmus - svarbiau, nei išmokyti skaityti

# data[].attributes.attachment_link.description
Didžioji dalis ankstyvojo ugdymo metodikų ir mokymo kursų siūlo visų pirma ugdyti vaiko intelektą - mokyti logiškai mąstyti, skaityti ir skaičiuoti. Apie emocinį intelektą dauguma tėvų beveik nieko nežino. Tačiau priešmokykliniame amžiuje jį ugdyti kur kas svarbiau, nes už termino „emocinis intelektas" slypi gebėjimas atskirti ir suprasti savo ir kitų žmonių emocijas bei jas suvaldyti.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kalbėjimas su vaikais apie jausmus gali būti tikras iššūkis tėvams. Vis dėlto tai daryti yra būtina, kad padėtume vaikui įvardinti savo jausmus, juos išreikšti, konstruktyviai į juos reaguoti ir padėti sau nusiraminti, kai to reikia.
Viena iš svarbių suaugusiojo užduočių - padėti suprasti vaikui, kad jausmai - tai unikali ženklų sistema, kuri siunčia informaciją apie mus pačius. Be to, jei nepadėsime vaikui įvardinti ir išreikšti sunkių jausmų, tokių kaip liūdesys dėl netekties, didelė baimė, pyktis, tie jausmai gali kauptis viduje ir išsiveržti netinkamu laiku, netinkamais būdais ar net daryti įtaką vaiko sprendimams ir veiksmas visą likusį gyvenimą.
Taigi į ką reiktų atkreipti dėmesį kalbant su vaikais apie jausmus?
1. Kalbėti apie savo emocijas ir jausmus. Pradėti reiktų nuo savęs. Vaikai mato, kai suaugusysis yra liūdnas ar piktas, todėl svarbu su jais pasidalyti savo jausmais. Galima sakyti: „Aš nerimauju, kad mums tenka išsiskirti" ar „Man liūdna, kad taip atsitiko." Nereikėtų labai detaliai kalbėti apie savijautą, pakanka įvardyti emocijas.

2. Atspindėti vaiko emocijas ir jausmus. Tėvai (ir kiti suaugusieji) turėtų įvardyti, kokias vaiko emocijas ir jausmus pastebi, nes vaikams kartais gali būti sunku patiems tai išreikšti žodžiais. Atspindėdamas vaiko emocijas ir jausmus, suaugusysis neturėtų kalbėti apie tai visiškai įsitikinęs - svarbu pasitikslinti, ar vaiko emocijos ir jausmai gerai suprantami. Pvz.: „Jaučiu, kad tau lyg liūdna ir pikta, kad teks pakeisti mokyklą. Ar aš neklystu?" Įvardijant vaiko emocijas, būtina jas paminėti ir įvardyti situaciją, kuri šias emocijas sukėlė. Reikėtų leisti vaikui suprasti, kad ir kiti panašioje situacijoje jaučiasi panašiai. Pvz.: „Manau, daugelis vaikų dėl to liūdėtų."

3. Pasidalyti būdais, kaip nusiramina tėvai. Tėvai gali papasakoti, ką daro, kad nusiramintų, ir kaip tai veikia. Pvz.: „Kai man buvo liūdna, aš išėjau pasivaikščioti, tai man padėjo prasiblaškyti ir nusiraminti", „Kai liūdžiu dėl ko nors, aš kartais verkiu, nes, kai išsiverkiu, man pasidaro geriau."

4. Pasiūlyti būdų, kaip vaikai gali nusiraminti, patys padėti sau jaustis geriau. Emocijos ir jausmai yra natūralus dalykas, tačiau nedaug žmonių nori ilgą laiką būti išsigandę ar pikti. Tėvai turėtų pasiūlyti vaikams keletą būdų, kaip jie galėtų nusiraminti. Pvz.: „Atrodai išsigandęs. Gal norėtum nupiešti piešinį apie tai, kaip jautiesi? Gal norėtum, kad tave apkabinčiau?", „Kaip manai, kas galėtų tau padėti jaustis saugiau?" Priklausomai nuo vaiko amžiaus, galima rasti skirtingų būdų, kurie padėtų vaikams nusiraminti. Svarbu atkreipti vaiko dėmesį į tuos būdus, kurie jam yra padėję pasijusti geriau anksčiau. Vaikams galima pasiūlyti pasiklausyti muzikos, paskaityti knygą, padainuoti dainą, pabėgioti ar pažaisti lauke, išsimaudyti vonioje.

5. Būti šalia, kai vaikai patiria stiprius jausmus. Kai patiriamos emocijos ir jausmai yra labai stiprūs ir pasikartojantys, vaikams reikia ne tik būdų, kuriais galėtų pasinaudoti, norėdami nusiraminti, tačiau ir žinojimo, kad suaugusieji bus šalia ir palaikys, padės, kai bus labai sunku.

Pagal: E. Crary "How to Talk to Your Kids About Feelings", Parenting Press.
Parengė: psichologinio pagalbos centro "GEBU šeimoms" psichologės
www.gebu.lt
Psichologinės pagalbos centras "GEBU šeimoms" teikia profesionalią ir individualius poreikius atitinkančią psichologinę pagalbą šeimoms, kurių nariai gyvena per atstumą.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kalbėjimas su vaikais apie jausmus gali būti tikras iššūkis tėvams. Vis dėlto tai daryti yra būtina, kad padėtume vaikui įvardinti savo jausmus, juos išreikšti, konstruktyviai į juos reaguoti ir padėti sau nusiraminti, kai to reikia. Viena iš svarbių suaugusiojo užduočių - padėti suprasti vaikui, kad jausmai - tai unikali ženklų sistema, kuri siunčia informaciją apie mus pačius.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Emocijos yra labai svarbi kiekvieno žmogaus gyvenimo dalis, skirtingi žmonės emocijas jaučia skirtingai. Nesvarbu ar žmogus gali pasakyti, ką jis jaučia duotuoju momentu, bet pats emocinis gyvenimas labai svarbus tiek sąmoningai suvoktame, tiek nesąmoningame žmogaus pasaulyje, nes emocijos paliečia daugelį žmogaus gyvenimo aspektų: jos randa kelią per žmogaus mintis, jausmus ar veiksmus. Psichologai, tyrinėjantys žmonių santykius, teigia, kad emocijos perspėja žmogų apie aplink jį vykstančius procesus. Todėl labai svarbu, kad žmonės aktyviai tyrinėtų savo mintis ir emocijas, kad mėgintų suprasti savo poelgius bei santykius su kitais žmonėmis.

Emocijos ne tik daro įtaką žmonių veiksmams, mąstymui ir jausmams, bet jos daro įtaką ir mūsų kūnui. Žmonės, kurie įgnoruoja, nepastebi, nuslopina ar tik ventiliuoja savo emocijas, gal susirgti fizine liga. Tokios nesuprastos emocijos gali būti „užkasamos" savo kūne, tačiau su laiku jos gali sukelti labai rimtas ligas, tokias kaip vėžys, artritas, daugelį lėtinių ligų. Neigiamos emocijos, tokios kaip baimė, nerimas, suirzimas ir depresija sukelia kūne chemines reakcijas, kurios yra labai skirtingos nuo tų reakcijų, kada žmogus jaučia teigiamas emocijas, tokias kaip laimė, pasitenkinimas, meilė, priėmimas.

Kaip veikia emocijos mūsų kūnus? Visas žmogaus elgesys yra sąlygojamas įsitikinimų. Tai visa sistema, kuri filtruoja tai, kas mes esame, ir sąlygoja kasdienį elgesį. Pati įsitikinimo sistema formuojasi vykstant žmogaus raidai, kuriai įtaką daro tam tikri aplinkos sukeliami patyrimai. Remdamasis savo suvokimu žmogus analizuoja, ką jis mato ar jaučia. Pavyzdžiui, jeigu vaiką augino pikta mama ar tėtis, vaikas užaugs žinodamas, kad piktų žmonių reikia vengti.

Kad galėtum suprasti tuos neigiamus įsitikinimus, kurie dažniausiai daro negerą darbą ir žmogaus gyvenimui daro neigiamą įtaką, reikia įdėti daug darbo. Tik identifikavus savo tam tikras nuostatas, kurios gali būti trukdis dabartiniam gyvenimui, tolesnis žingsnis būtų pažinti savo emocijas. Emocijos yra mūsų asmeninio gyvenimo dalis, todėl aplinkiniai žmonės mažai gali daryti įtakos tam, kaip mes jaučiamės. Nauji santykiai, nauja mašina, naujas darbas gali trumpam atitraukti dėmesį nuo savo emocijų, tačiau nei kitas žmogus, nei daiktai ar nauja veikla negali pakeisti to, kaip kiekvienas jaučiasi. Kartais iš tikrųjų žmonės tiki, kad jie pradės jaustis kitaip, kai jų gyvenime atsiras tam tikrų pokyčių, tad jie kartais garsiai pasako kažką panašaus: „kai susirasiu draugą, nebesijausiu toks vienišas", tačiau turbūt labai didelis nusivylimas būna, kai visgi vienatvės jausmas niekur nedingsta, net ir užmezgus santykį.

Kas skatina keistis? Gebėjimas keistis vyksta, tik tada, kai yra suvokiamas elgesys ir jį lydintys jausmai, kurie anksčiau nebuvo sąmoningai suvokti. Žmogus gimsta jau gebėdamas jausti baimę, džiaugsmą, liūdesį, pyktį, susidomėjimą. Augant vaikui atsiranda gėdos ir kaltės jausmai. Kiekvieno žmogaus emocijos yra labai stipriai susietos su kiekvieno individo psichologija, nes visa asmenybės struktūra organizuojama apie šią afektų tvirtovę. Emocijos yra instinktyvios ir yra labai stiprus motyvacijos arba demotyvacijos šaltinis. Pagrindinis teigiamas emocijų vaizdmuo, kad jos gali aktyvuoti adaptatyvų elgesį, jos turi stiprų poveikį kognityviniam pasaulio pažinimui. Ir atvirkščiai, neigiamos emocijos dažnai blokuoja žmogaus raidą.

Žmogui, kuris gerai pažįsta emocijas, jos gali tapti kaip simbolis bendravime. Emocijų raišką dažniausiai pamatome, o ne išgirstame, Todėl daugelyje tautų emocijos yra suprantamos. Jeigu dėmesys yra kreipiamas į emocinį patyrimą, pats žmogus pradeda geriau suprasti save ir kitus. Kartais žmonės gali nuneigti, iškreipti, vengti ar ignoruoti emocijas. Bet tokiu būdu konstruktyvus aplinkos keliamų iššūkių suvokimas gali sutrikti. Jeigu emocijos netampa adaptuota funkcija santykiuose, dažniausiai socialiniame funkcionavime iškyla problemų. Pagrindinės problemos kyla, tada, kai emocinė patirtis yra blogai reguliuojama, slopinama arba visai nekontroliuojama. Jeigu emocijos neskatins sąveikos su socialine aplinka, atsiranda tolimesni bendravimo trikdžiai, kurie gali sutrikdyti tiek socialinius, tie darbinius santykius.

Straipsnį parengė vaikų ir paauglių psichiatrė, psichoterapeutė Aušra Dovydaitytė

Emocijų ratas paimtas iš čia: https://imgur.com/tCWChf6?fbclid=IwAR0Asxprw7Md_Jh6uj2oROTRqiB_DuzSaDUCZPLFQWd3-6XM21G3_w11qFM

# data[].attributes.attachment_link.title
Kodėl svarbu pažinti emocijas? - Šeimos terapijos centras

# data[].attributes.attachment_link.description
Emocijos yra labai svarbi kiekvieno žmogaus gyvenimo dalis, skirtingi žmonės emocijas jaučia skirtingai. Nesvarbu ar žmogus gali pasakyti, ką jis jaučia duotuoju momentu, bet pats emocinis gyvenimas labai svarbus tiek sąmoningai suvoktame, tiek nesąmoningame žmogaus pasaulyje, nes emocijos paliečia daugelį žmogaus gyvenimo aspektų: jos randa kelią per žmogaus mintis, jausmus ar veiksmus.

# data[].attributes.headline
Klausantis pasirinktos klasikinės muzikos piešti tai ką jaučiu, kokios emocijos mane aplanko klausantis muzikos :)

# data[].attributes.subject
Klausantis pasirinktos klasikinės muzikos piešti tai ką jaučiu, kokios emocijos mane aplanko klausantis muzikos :)

# data[].attributes.body
S ė k m ė s k ū r y b o j e ;)

# data[].attributes.body
Juostos siužetinės linijos metu atsiduriame vienuolikmetės galvoje ir matome, kaip veikia emocijos ir kas būtent priverčia žmogų priimti vienokį ar kitokį gyvenimišką sprendimą, dėl kurio, galbūt, jis vėliau gailėsis ir negalės sau atleisti už tai, ką padarė. Patraukliausiu iš visų nuotaikos apraiškų tampa Pyktis, kuris ne tik puikiai prajuokina publiką savo išdaigomis, bet ir teisingai pateikia argumentus, kodėl žmogus turi pykti ir kokioje situacijoje negalima apsieiti be pykčio. Žinoma, džiaugsmas mus moko gerai nusiteikti gyvenimui, tačiau kai kiekvieną dieną žmogui atsitinka kokia nors nelaimė, viskas griūva, tai net ir patys optimistiškiausi žmonės praranda džiaugsmo jausmą. Bet tai gana pozityvus veikėjas, kuris vaikus pamokins, kad ir kiekviena smulkmena turėtų priversti džiūgauti, nes tik patys laimingiausi būna tie žmonės, kurie moka džiaugtis dėl menkniekių. Taip pat gerai save parodo baimė. Gana juokingas personažas, kuris taip pat sugeba pamokslauti apie tai, kad pasaulis nėra toks geras, kaip mums atrodo, ir kad turėtume bijoti blogybių, kurias aptinkame už namų durų. Pasišlykštėjimas ir liūdesys labiausiai erzinantys herojai, kurie taip pat įneša nemažai gerų ir itin taiklių minčių apie žmogaus emocijų būseną, ir į juos žiūrint, pasidaro tikrai liūdna ir atgrasu.

# data[].attributes.body
Kurkite įvairius lėktuvėlius, juos dekoruokite, leiskite į orą, varžykitės kartu patirkite daug teigiamų emocijų, o neigiamas emocijas vykime šalin :) smagaus laiko kartu ;)

# data[].attributes.headline
Siūlau vaikams kartu su tėčiais įsitraukti į bendrą veiklą, žaidimus, pramogas ar kitaip smagiai praleisti laiką. Įamžintomis akimirkomis pasidalinti su mumis ;) 

# data[].attributes.subject
Siūlau vaikams kartu su tėčiais įsitraukti į bendrą veiklą, žaidimus, pramogas ar kitaip smagiai praleisti laiką. Įamžintomis akimirkomis pasidalinti su mumis ;) 

# data[].attributes.headline
Žiūrėdami į nuotrauką pasakykite, kaip jaučiasi vaikas, pabandykite įvardinti emociją patys :) 

# data[].attributes.subject
Žiūrėdami į nuotrauką pasakykite, kaip jaučiasi vaikas, pabandykite įvardinti emociją patys :) 

# data[].attributes.body
Įsijungus žaidimą spaudžiamą "Start" mygtuką :)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.description
Quiz - A series of multiple choice questions. Tap the correct answer to proceed.

# data[].attributes.headline
Paprašyk, kad mama arba tėtis tave nufotografuotų linksmą, liūdną, išsigandusį, piktą, pašėlusį ir t.t :)

# data[].attributes.subject
Paprašyk, kad mama arba tėtis tave nufotografuotų linksmą, liūdną, išsigandusį, piktą, pašėlusį ir t.t :)

# data[].attributes.body
Paprašykite, kad vaikas savo veido mimikomis pademonstruotų, kaip jis įsivaizduoja piktą, liūdną, linksmą, pašėlusį ir visokį kitokį save ;) aptarkite, kuo skiriasi šie jausmai :)

# data[].attributes.body
Priklijuokite lapą po stalu, o vaikas atsigula ir piešia taip, kaip parodyta nuotraukoje, veiklai geriausia naudoti flomasterius. Tegul piešinyje fiksuoja savo nuotaiką ir išgyvenimus, kas šiuo metu vaikui aktualu :)
S ė k m ė s d a r b e ;)