# data[].attributes.body
El tema universal diria que és l'obsessió amb els diners, més específicament voler tenir doblers per tudar-los en coses innecessàries.

A la cançó diu que només vol i  pensa en doblers. Com explica a la tornada on diu:
"Només vull veure bitllets de cent
Fucking money man
Signe del dòlar dintre la ment"

I explica una sèrie de coses per les quals vol els doblers, les quals són extravagants i innecessàries. Com per exemple "Tinc un xaval contractat
perquè m'obri els regals de nadal".

Crec que na Rosalía amb aquesta cançó, fent ús de la ironia, intenta que ens adonem que moltes vegades ens encapritxam amb els  doblers, i volem fer coses que realment són innecessàries.

Jo diria que és tipus retòric, ja que, en el fons, intenta transmetre la seva opinió, o les seves emocions cap als  doblers.

L'autora també utilitza el paral·lelisme per donar més importància a segons quines frases.

# data[].attributes.body
La cançó "Dio$ no$ libre del dinero", de na Rosalia, em pareix una altra obra que concorda amb les altres dues. Ja que  parla del mateix.

# data[].attributes.body
L'amor, per a mi, és un sentiment que pot ser bo en un sentit, però en  un altre pot ser molt dolent, ja que et pot fer molt de mal. Consisteix a estimar, ja sigui a una persona, animal, cosa...

# data[].attributes.body
El tema universal d'aquest poema seria l'amor, més específicament és una declaració d'amor, d'amor cortès.

Al primer paràgraf explica que malgrat el neguit que ella li provoca sempre li surten versos agradables cap a ella. Encara que ell l'estima no ho pot demostrar, per aquesta raó utilitza un senyal per referir-se a ella, però igualment ell es declara fidel a ella. L'amor que sent és tan fort que es desvia del seu camí i quan pensa en ella s'oblida fins d'ell mateix.

Al segon paràgraf demana que l'amor es giri contra ell si algun dia deixa d'estimar-la a ella i també diu que encara que li ha donat preocupacions, l'ha martiritzat més que a cap home i ha fet tot el possible per aconseguir el seu amor ella encara no el correspon.

Per últim al tercer paràgraf descriu com se la imagina, sempre amb un somriure. I explica que si fos tan fidel a deu com és a ella deu el duri al paradís. També conta que està tan bojament enamorat i sent un amor tan incondicional que no pot pensar en cap altre i preferiria un somriure d'ella que jeure amb qualsevol altra.

L'objectiu d'aquest poema és expressar el seu poema per aconseguir seduir-la i intentar que el correspongui.

Aquest text seria de tipologia retòrica, ja que l'autor està expressant els seus sentiments, concretament aquest text pertany a la lírica.

# data[].attributes.body
El tema universal d'aquest poema jo diria que és l'amor als doblers o l'avarícia, més específicament la inflluència que tenen els doblers sobre nosaltres.

Al poema diu que els doblers poden transformar  qualsevol cosa en la seva oposada, ja sigui convertir una mentida en una veritat, un jutge en un advocat, etc. I que depenent de com s'usin poden fer a l'home infernal o fer-lo un sant celestial. També explica que els doblers fa que la gent faci coses que mai no faria, com fer cantar als predicadors. Els doblers també fan feliç a la gent per altra banda, alegren als infants, fan cantar als capellans... Bàsicament que els doblers aconsegueixen l'impossible i que quan els tenguis no els deixis anar que té duran a on vulguis.

Penso que és una crítica als doblers i que la seva intenció és fer a la gent adonar-se que els doblers no només tenen una part positiva i que en molts de casos es podria dir que ens acaben controlant. Per transmetre aquest missatge utilitza ironia.

El poema té 8 quartets. Els tres primers versos de cada quartet són octosíl·labs i el darrer és tetrasíl·lab. Així que són d'art menor. Té una rima consonant i l'esquema mètric és: 8a, 8a, 8a, 4a, i així succsecivament. En els tres primers versos de cada estrofa, és a dir, els octosíl·labs, la rima és masculina, i al darrer, el tetrasíl·lab és femenina.

L'autor fa ús d'algunes figures retòriques com serien l'anàfora al repetir la paraula diners al començament de cada estrofa. Una altra seria el polisíndeton que podem veure a la tercera estrofa on utilitza repetidament la conjugació "e". També tenim una hipèrbole a la frase "si molts n'hauràs poràs tornar

papa de Roma", ja que realment no ho podries fer i es  tracta d'una exageració. A "fan-lo sant celestial",  tenim un altre cas d'hipèrbole. I repartit per tot el text tenim diverses antítesis, com per exemple "tornen los malalts sans"

# data[].attributes.body
Encara que aquestes obres estan escrites a moments històrics diferents tenen la mateixa finalitat, però expressada de maneres diferents.

El seu objectiu és que la gent es doni conta que  els doblers tenen molt de poder i no sempre són bons.

# data[].attributes.body
El tema de les dues obres és el mateix, l'amor. Però no tenen la mateixa finalitat, ja que en el poema l'autor  està intentant seduir a una dona, i expressa els seus sentiments cap a ella. Però, a diferència de la cançó no conta cap història, és a dir, no explica ni com es coneixen ni des de quan... És a dir que el poema només expressa els sentiments, però  la cançó  a part d'expressar els sentiments també conta una història i el poema no.

Per aquest motiu deim que la cançó és de tipologia narrativa i retòrica. I el poema només  de tipologia retòrica.

Els objectius també són totalment diferents perquè al poema ell  té esperances que algun dia ella el correspongui i està intentant seduir-la. Però l'autor de la cançó no està intentatn seduir-la, ja que sap que no pot ser, simplement ho conta.

# data[].attributes.body
Aquesta cançó parla sobre l'amor, concretament l'amor impossible o platònic.

El  cantant està enamorat del personatge d'una pel·lícula, la qual va a veure un dia darrere l'altre, sempre cercant excuses per anar tot sol. Però sap que el personatge mai li podrà donar l'amor que ell vol així que sap que no l'hauria d'estimar. Però no pot aturar d'estimar-la.

L'objectiu del poema és contar la seva història i expressar els sentiments que sentia cap aquell personatge.

Seria de tipus retòric, ja que expressa els seus sentiments, però també tendria part narrativa, perquè a la vegada també està contant una història.