# data[].attributes.body
A kisantant 1921 és 1938 között fennálló katonai és politikai szövetség volt Csehszlovakia, Jugoszlavia és Romania között.

# data[].attributes.body
A kisantant motorja Edvard Benes volt, aki Csehszlovákia állandó külügyminisztereként igen sok energiát fektetett a szövetség létrehozásába és működtetésébe. A kisantant több alkalommal került politikai konfliktusba Magyarországgal, igyekezve minél jobban elszigetelni azt.

# data[].attributes.body
Nevét a PestiHirlap egyik munkatársától kapta, aki 1920 áprilisában írt cikkében „Apró-Antant” néven utalt rá. A szövetség főleg Magyarorszag és a magyar revíziós törekvések, illetve Habsburg-restauráció ellen jött létre, IV. Karoly magyar kiralymasodik visszateresi kiserlete után.

# data[].attributes.body
Mikor a magyar követség megjelent Versailles-ban 1920 januárjában, Beneš csehszlovák külügyminiszter megkereste a román és jugoszláv kormányt, hogy hangolják össze fellépésüket Magyarországgal szemben. A javaslat eredménye egy 1920 tavaszán kiadott memorandum lett, amelyben rögzítették követeléseiket, és válaszoltak a magyar kormány békefeltételekkel kapcsolatos beadványára.

# data[].attributes.body
Az 1929-es nagy gazdasagi vilagvaltsag komolyan érintette Kozep-Europa államait, mivel azok külföldi kölcsönökből állították talpra gazdaságukat az első világháború után. A válság így előbb elérte a pénzügyi életét ezen országoknak, majd onnan továbbgyűrűzött a termelőszférába is.

# data[].attributes.body
Megalakulása után a kisantant legfőbb célja az volt, hogy minél jobban elszigetelje Magyarországot mind katonai és politikai, mind gazdasági szempontból. Ennek érdekében közösen léptek fel, amikor Magyarország megpróbált az elszigeteltségből kilépni. Az első ilyen akcióra 1921. majus 23-a után került sor, amikor Magyarország is kérte felvételét a Nepszovetsegbe.

# data[].attributes.body
A harmadik közös akció 1923 februárjában következett be, amikor Magyarország a Népszövetséghez fordult kölcsönért, hogy helyreállíthassa gazdaságát, valamint a Jóvátételi Bizottságot kérte arra, hogy engedélyezze a háborús jóvátétel fizetésének a felfüggesztését. Bethlen Istvan magyar miniszterelnök 1923 tavaszán diplomáciai körúton vett részt a győztesek fővárosaiban: Londonban, Romaban és Parizsban.

# data[].attributes.body
Az 1929-es nagy gazdasagi valtsag komolyan érintette Kozep-Europa államait, mivel azok külföldi kölcsönökből állították talpra gazdaságukat az első világháború után. A válság így előbb elérte a pénzügyi életét ezen országoknak, majd onnan továbbgyűrűzött a termelőszférába is. A kisantant vezetői a szövetségen belül szerettek volna megoldást találni a problémákra, így hozzákezdtek a már korábban is tervezett gazdasági kisantant létrehozásához. Az 1930-as Csorba-tavi konferencian elfogadott gazdasági program alapján születtek meg a csehszlovák–jugoszláv és csehszlovák–román kereskedelmi szerződések, valamint Jugoszlávia és Románia megpróbált egy vámuniót létrehozni.

# data[].attributes.body
Adolf Hitler 1933. január 30-án nevezték ki Németország kancellárjává, és ez a kisantant számára végzetes folyamatot indított el, amely során a szövetség lassan felbomlott. Ez 1934 tavaszán kezdődött el, amikor Jugoszlávia klíringegyezményt kötött Németországgal, hogy agrárfeleslegétől megszabadulhasson. Egy évre rá, 1935. marcius23-an Berlinben,marcius 24-en pedig Bukarestben írták alá a német–román kereskedelmi szerződést. Németország vállalta, hogy az ipari kivitelének növelése ellenében a világpiaci árnál magasabban veszi meg a román és jugoszláv mezőgazdasági termékeket. Ezek a szerződések meghiúsították Beneš azon törekvését, hogy megóvja a kisantantot a német gazdasági törekvésektől.