# data[].attributes.body
ווירגיניה וולף נולדה ב1882 ונפטרה 1941 היא חייתה ופעלה בלונדון והיא חלוצה בספרות פמניסטית.

היא הביאה לספרות את הרעיונות שאישה זקוקה לעצמאות כלכלית ומרחב פרטי.

בחייה האישיים היא הייתה נשואה ללאונרד וולף שהקים איתה הוצאת ספרים. היא סבלה ממשברים נפשיים ודיכאונות ובסוף שמה קץ לחייה

# data[].attributes.headline
וירג'יניה וולף

# data[].attributes.subject
וירג'יניה וולף

# data[].attributes.body
1.ורג'יניה וולף הייתה סופרת בריטית שחיה במאה 20 היא נחשבת לאחת הסופרות הכי חשובות בספרות המודרנית היא כתבה על החיים ועל מחשבות של אנשים

2.היא השפיעה מאוד על העולם הספרותי היא כתבה על זה שנשים צריכות חופש,שוויון וחדר משלהן שיוכלו להיות אם יותר חופשיות.

3. היא נולדה באנגליה בשנת 1882 והיא אהבה לקרוא ולכתוב בעיקר ספרים.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
וירג'יניה וולף

# data[].attributes.attachment_caption
פסל לזכר וירג'יניה וולף בלונדון

# data[].attributes.headline
פמיניזם ליברלי

# data[].attributes.subject
פמיניזם ליברלי

# data[].attributes.body
וולף מציבה את העובדה שכדי לעסוק בענייני האומנות, התרבות והרוח צריך כסף!

# data[].attributes.headline
פמיניזם תרבותי

# data[].attributes.subject
פמיניזם תרבותי

# data[].attributes.body
וולף רואה את ההבדלים המהותיים בין גברים לבין נשים, ולכן טוענת שספרות נשית תהיה שונה באופן מהותי מספרות של גברים.

# data[].attributes.headline
פמיניזם שחור

# data[].attributes.subject
פמיניזם שחור

# data[].attributes.body
לאילו נשים וולף פונה? האם הזכויות שוולף מקבלת באות על חשבון זכויות של נשים אחרות?
האם באמירותיה של וולף יש קריאה לשחרור כל הנשים? או פנייה לקבוצה מסוימת.

# data[].attributes.body
ורג'יניה שהייתה אישה אנגליה למשפחת אמנים אמידה, הצליחה לבטא דברים רבים שהיו מהפכניים כמו התנאים לנשים לבנות אנגליות אחרות צריכות כדי להיות סופרות כמוה.
האם אנחנו מסוגלות לקבל את המהפכה שעשתה ללא ביקורתיות כלפי הנשים האחרות ששכחה בדרך? האם בביקורת יש אפשרות לביטול אמירותיה?

# data[].attributes.headline
סרטון מקסים ויפיפה המתאר את חייה ופועלה של וירג'יניה וולף

# data[].attributes.subject
סרטון מקסים ויפיפה המתאר את חייה ופועלה של וירג'יניה וולף

# data[].attributes.attachment_link.title
Why should you read Virginia Woolf? - Iseult Gillespie

# data[].attributes.attachment_caption
הספר "חדר לא שלך" מאת אליסיה חימנס ברטלט, 1997

# data[].attributes.body
ספר זה נכתב על ידי אליסיה חימנס ברטלט, סופרת ספרדייה כתבה את הספר "חדר לא שלך" שיצא לאור בשנת 1997.
ברטלט, סופרת ספרדייה כתבה את הספר הזה בעקבות מחקר ארוך שבצעה על ורג'יניה וולף בו מצאה מסמכים ויומנים אמיתיים שלה ושל הטבחית של ביתה, נלי בוקסול.
הספר הוא רומן בדיוני שמתאר את מערכת היחסים המורכבת שבין בעלת הבית ורג'יניה לבין נלי הטבחית. הספר מראה את הסתירה בין אמירותיה של וולף לבין הדרך שבה נהגה עם עובדות משק ביתה.

# data[].attributes.body
סופרת אנגליה, כתבה בסגנון מודרני (ניסיון לכתוב בצורה כנה ואמיתית יותר רגשות ומחשבות) וחלוצת זרם התודעה בספרות (כתיבה שמתייחסת לתפיסה הסובייקטיבית של הדמות כפי שהיא חווה את העולם)

וולף נולדה בינואר 1882 בלונדון, למשפחה גדולה ואמידה.
אמה הייתה עקרת בית ואביה היה מבקר ספרות.
בבגרותה התגוררה בלונדון והייתה חלק מחבורת סופרים אליטיסטים.

לאורך חייה התמודדה וולף עם אתגרים נפשיים ובספטמבר 1939 החליטה לשים קץ לחייה.

# data[].attributes.body
וירג'יניה ראתה את ההבדל בין התפקידים המגדריים של הוריה מגיל קטן. היא העריצה את אביה, ואפילו אהבה אותו יותר מאימא שלה... אולי כי היא לא הצליחה להזדהות עימה?
היא מספרת שהיא הרשתה לעצמה להיות סופרת רק כאשר אביה נפטר.

# data[].attributes.body
"חדר משלך" הוא חיבור ארוך שמורכב משתי הרצאות שוולף העבירה בפני סטודנטיות באוניברסיטת קיימבריג' בשנת 1929.
והמציאות שלהן הייתה מורכבת: באותה התקופה, נאסר על סטודנטיות להיכנס לספרייה ללא לווי של מרצה או אישור בכתב ממנו.

בהרצאתה, התבקשה לדבר על "נשים וספרות", והיא בחרה לעסוק בשאלה למה רוב הסופרים המפורסמים הם גברים ולא נשים ומה באמת מונע מנשים להצליח כסופרות מפורסמות.

# data[].attributes.body
וולף טוענת שיצירה נשית היא שונה באופן מהותי מיצירה גברית. הגברים ממוקדים בתיאורים חומריים, עסוקים בתיאור הדמויות וההתרחשויות, בעוד הנשים יכולות לכתוב בצורה עמוקה יותר אשר רואה את התוכן הפנימי והתודעתי של הדמויות ולהעניק חוויה ספרותית משמעותית יותר.
"האישה תשנה את צורתו של הרומן"

# data[].attributes.body
וולף מוצאת שני הסברים מרכזיים לכך שכמעט כל היצירות הספרותיות המרכזיות לא נכתבו על ידי נשים:

הסיבה הראשונה טמונה במבנה החברתי והדכאני שחוסם את היצירתיות הנשית וכובל אותן לתפקיד המגדרי שלהן: להיות בנות טובות, להתחתן להוליד וללמוד את תורת טיפול הבית והילדים.

והסיבה השנייה היא שכדי להיות סופרת ולכתוב אישה צריכה את הפניות הרגשית והחומרית לעשות זאת: היא צריכה חדר משלה- מרחב פרטי ובטוח שתוכל להסתגר בשקט ולעבוד, וגם 500 ליטש בשנה כדי שמלכתחילה תיהיה האופציה לחדר.

המיוחד והמהפכני בתפיסה הזאת היא ההכרה שהעובדה שנשים לא מצליחות באומנות ובתרבות כמו גברים אינה בגלל יכולותיהן האישיות אלא בגלל התנאים והמסגרות שבהן הן גדלות וחיות.

# data[].attributes.body
וולף טוענת שיש דיסוננס בין האישה הספרותית לבין מה שקורה במציאות.
בספרות ישנן נשים רבות שמופיעות ביצירות יפות וחשובות, אבל בהיסטוריה? נשים כמעט לא מוזכרות. האם אותן נשים שהיו מתוארות בספרות כבעלות אישיות חזקה, יפות, מרושעות, זוהרות ואף דגולות כמו גברים- היו קיימות רק בספרות, בעוד שבמציאות הן מדוכאות, כלואות, מוכות ומהוות כרכוש של גבר?

# data[].attributes.body
אף אחד לא כתב ולא חקר על אותה אישה של המאה ה18, אותה אנגליה- הממוצעת והאמיתית, אנחנו לא יודעות עליה כלום.

וולף מדמיינת ומתארת מה היה קורה אם לשייקספיר היה אחות. הם היו נולדים לאותה משפחה, עם אותם הורים. שייקספיר היה נשלח לבית-הספר ללמוד ולהתפתח בעוד שהיא הייתה נשארת בבית ומתבקשת להתנהג יפה ולא לפרוץ גבולות. שניהם מתעניינים בתרבות, אומנות וספרות. אך הסביבה מעודדת רק את שייקספיר הבן לכתוב, בעוד שהאחות מקבלת מסרים כיצד להתנהג כמו כל אישה אנגליה אחרת. בגיל ההתבגרות שניהם נאלצים להתחתן, שייקספיר מתחתן וגם הופך לאבא, אך הוא יכול לנסוע והוא בוחר לעזוב ולנסוע ללונדון, שם הוא מסתובב ופוגש אנשים, מכיר במאים וכותבים ומתחיל לעבוד כשחקן. אחותו גם רוצה לראות את העולם, אבל אין לה אפשרות לעזוב. יום אחד היא מחליטה לברוח גם היא ללונדון. אבל כשהיא מגיעה לפגוש את אותם במאים וכותבים צוחקים עליה, הרי אישה לא יכולה להיות שחקנית או סופרת. אז היא חוזרת הביתה, כי זה מה שיש.
אז שייקסיפיר ממשיך להצליח ומתקדם, ואחותו לא מצליחה אז היא נשארת במקום. שניהם רוצים הרפתקאות, לטייל בעולם, לכתוב ולהצליח בעולם. אבל לבן ניתנת ההזדמנות והבת צריכה למלא את תפקידה כאישה.

# data[].attributes.body
צוטט מתוך ראיון עם הסופרת שפורם ב"הארץ" (קישור למטה)

"באותו יום קנתה נלי בוקסול, משרתת ומבשלת, אווז בשוק של לונדון. בעלת הבית, וירג'יניה וולף, זעמה. אווז היה הוצאה יקרה ובוקסול לא טרחה לשאול אותה. העימות ביניהן, שקדמו לו כמה שנים של יחסים מתוחים, היה בלתי נמנע. וולף ובוקסול בלהט ואחרי כמה דקות של חילופי דברים לא נעימים ניסתה בוקסול לשים סוף לעניין. גם זה לא עלה יפה.
מבעד למילים שבהן תיארה וולף ביומנה את הריב, הסתתרה דרמה גדולה. כך לפחות הרגישה הסופרת הספרדיה אליסיה חימנס ברטלט כשקראה אותו.
"בלהט הרגע נלי אומרת לה 'גבירתי, בואי נפסיק, אני אלך לחדרי', והיא עולה במעלה המדרגות לחדר המשרתות", מספרת חימנס ברטלט שכתבה על היחסים ביניהן את הרומן "חדר לא שלך". "וירג'יניה וולף רצה אחריה, צועקת לה, 'את מבזבזת את כספי, קנית אווז ללא רשותי'. נלי רצה ממנה וכשהיא פותחת את הדלת לחדרה היא פונה לוולף ומבקשת ממנה 'גבירתי, עצרי, אל תיכנסי לחדרי'. וירג'יניה משיבה לה 'זהו לא חדרך, דבר בבית הזה לא שלך'". הבעת השתוממות מציפה כעת את פניה של ברטלט. "לא האמנתי שאני קוראת את התיאור הזה. זוהי וירג'יניה וולף! אבל באותו רגע היא לא יכלה להבחין בעיוורון שלה עצמה. זה רגע פנטסטי".

https://www.haaretz.co.il/gallery/literature/2022-12-15/ty-article-magazine/.premium/00000185-1022-d26d-a1b7-d8b74a280000

# data[].attributes.attachment_caption
"חדר משלך" וירג'יניה וולף, בהוצאת ידיעות אחרונות

# data[].attributes.body
הספר מכיל את ההרצאה והחיבור שוולף כתבה, עם השנים נערך כמה פעמים. השפה מאוד ציורית, קלה להבנה ומעניינת- ממליצה לקרוא :)