# data[].attributes.body
Personen jeg har opprettet er en mann som heter Johan Olsen. Johan har sin egen personlig identitet. Han er fra Norge og snakker norsk som morsmål. Johan er født i 1953 i Oslo. Han ble født i en kristen, velstelt og rik familie. Det som gjør han så unik er nøyaktig hans personlige identitet. Dette innebærer hans utseende, personlighet, kunnskaper og holdninger. Johan er også en del av sosiale, kulturelle og geografiske felleskaper og her snakker vi om hans sosiale identitet. Dette kan innebære bosted, meninger og hvilke sosiale felleskap han er en del av.

# data[].attributes.body
Lille Johan kom til verden i 1953 på Oslo universitetssykehus. Familien hans besto av mor Kari, far Carl og hans storesøster Johanne som alle bodde på Økern. Helt fra Johans første levedager, startet allerede sosialiseringen og i dette tilfellet primærsosialiseringen. Primærsosialiseringen til Johan startet i hans familie. Heldigvis hadde Johan gode og trygge foreldre rundt seg, som lærte han å etablere trygghet og tillit til familien. Både Kari og Carl tok foreldrepermisjon for å tilbringe all tid de bare kunne, på lille Johan.

Johan fikk masse kos og kjærlighet, omsorg og lærte å både etablere trygghet, men også å kunne utrykke de viktige følelsene vi mennesker har. Han lærte seg derfor at følelsene var viktig, og han utrykte de gjennom å gråte, være glad, men også sint. Johan ble raskt sosialisert inn i et kjønnsrolle, nemlig som en gutt. Han lærte seg de grunnleggende ferdighetene og kunnskapene om hva som var rett og galt, og normene og verdiene hjemme. Familien lærte han å snakke, å tenke, hvordan han skulle oppføre seg mot andre, forskjell på gode og dårlige vaner, og forskjell på rett og galt. Han begynte å lære seg noen ord på norsk som "mamma", "pappa". Han hadde derfor et nært forhold til mor, far og storesøster Johanne. Her fikk han masse omsorg og støtte, slik at han lærte seg å ha nære relasjoner og trygghet på personene han hadde rundt seg, det å bli elsket og det å være en del av et felleskap med sosiale roller.

# data[].attributes.body
Johan begynte i barnehagen da han var 2 år. Det var her sekundærsosialiseringen startet. Han hadde da fra før lært seg normer og verdier fra familien, men også fra de voksne og de jevnaldrende barna i barnehagen. Den første dagen ble mor Kari og far Carl, med Johan til barnehagen slik at han ikke skulle føle på utrygghet og redsel. Johan var rolig første dag i barnehagen, og ble også fort kjent med to av de barna i barnehagen. Han lærte seg derifra og fungere sosialt sammen med disse to andre barna i barnehagen, hvor deres foreldre også var til stede. Han ble derfor etterhvert godt kjent med disse barna, hvor disse ble en av Johans faste venner på fritiden, på siden av barnehagen.

Sekundersosialiseringen fortsatte når Johan ble 6 år og startet på barneskolen. Her lærte han derfor å bli kjent med andre personer utenfor familien, som han tidligere hadde sosialisert seg med i primærsosialiseringen. Han ble fulgt til skolen første skoledag, og dagene deretter gikk han til skolen fra hjemmet. Han bodde rundt 5 minutter unna skolen. Johan kom i en fin liten klasse, hvor alle elevene var venner med hverandre. Her fikk han både kompiser og venninner, som han i denne tiden startet på fritidsaktiviteter med. Johan hadde en stor interesse for ballsport, og spesielt fotball. Dette førte derfor til sosialisering både på skolen, gjennom fritidsaktivitet og i gjennom venner.

Johan vokser opp med mange gode venner på barneskolen. Han startet derfor på ungdomsskolen og deretter på gymnaset i Oslo. Han blir stadig eldre og har blitt påvirket av mange av barna, ungdommene og vennene på skolen i gjennom tidene. Selv om det til tider har vært vanskelig å bli kjent med nye personer, grunnet splitting i ulike klasser, har han likevel sosialisert seg med de aller fleste. Her har han sosialisert seg på den måten at han snakker "ungdomsspråk", bruker "slang" og kler seg slik som de andre ungdommene. Rett og slett at han oppførte seg likt som vennene hans og de på skolen som han tenkte var betydningsfulle for han.

# data[].attributes.body
Foreldrene til Johan har helt siden han var født oppdratt han på en god måte. De har derfor overført sine normer, kunnskaper, ferdigheter og verdier til Johan. Johan har lært fra foreldrene, blitt påvirket av foreldrene og sosialisert seg. I gjennom startsfasen i livet har han blitt møtt med godhet, og hvor da Johan har sosialisert seg ved å ha blitt påvirket av foreldrene. Han lærte seg fort de grunnleggende verdien og normene innad i familien, de nære relasjonene og de gode stundene med familien. Han ble fort kjent med normene, om hva som var rett og hva som var galt, også ute i samfunnet. Johan har også begått normbrudd, for eksempel når han løy i barnehagen. Han lærte fort at dette var en norm som ikke er så akseptert i samfunnet. Et annet eksempel var at det ikke er lov til å lugge de andre barna i barnehagen, at man skal dele leketøyene likt med de andre barna, at man ikke skal spise sanden som var i sandkassa, eller at man alltid skal vaske hendene før man spiser mat.

# data[].attributes.body
I løpet av sosialiseringsprosessen har Johan gått i gjennom internalisering. Johan har observert normene og verdiene i samfunnet, han har lært dem, blitt påvirket av dem og gjort det en del av hans personlighet. Johan har derfor blomstret som en person, og blitt en særpreget unik, selvstendig individ som har gjort normene og verdiene til noe eget.

# data[].attributes.body
Johan verdsetter menneskene i primærgruppen sin veldig høyt. Det er de nærmeste menneskene som har vært svært betydningsfull for hans oppvekst, hverdag og liv. Disse menneskene betyr masse for Johan, de gir han trygghet og en følelse av en trygg fellesskap og relasjon. Dette innebærer blant annet storesøster Johanne, og mor Kari og far Carl. Disse menneskene står nærmest Johan, og Johan kan derfor snakke med disse menneskene om hva som helst. Han har også en veldig nær venn, Henning, som har vært venn med Johan helt siden barnesskolen.

# data[].attributes.body
Johans positive referansegrupper er personer han har sett svært opp til, som blant annet er hans far og bestefar. De var kloke mannsfigurer, som alltid har vært en viktig del av Johans oppvekst. Faren og bestefaren tok ofte med Johan på alt mulig rart, og lærte han både det ene og det andre. Det var alt fra verkstedet, til fiskebåten og til sløydbua. Han identifiserte seg som de, og de var spesielle og viktige forbilder for han. De motiverte han hele tiden, og påvirket hans identitet på en svært positiv måte.

Andre positive referansegrupper har vært politiske forbilder innenfor partiet Høyre. Han har alltid vært opptatt av politikk, lover og regler og så derfor opp til flinke, engasjerte, politiske frontfigurer. Johan har også alltid hatt en drøm om å bli advokat.

Johan har også negative referansegrupper, og dette innebærte de som hadde en helt annet politisk syn enn det han selv hadde. Det var rett og slett en gruppe menneske som han holdt avstand fra.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
blond gutt 7 år og bestefar på sløydverkstedet smiler

# data[].attributes.body
Også sekundærgruppene har vært en viktig del av Johans liv. Alle de fantastiske medmenneskene som Johan har vært så heldig å fått blitt kjent med. Dette innebærer de han har gått i klasse med opp i gjennom årene, kollegaene hans og andre mennesker som han har hatt en overfladisk relasjon til.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
to kollegaer, en gutt og en jente i matbransje realistisk

# data[].attributes.body
Johan har alltid vært engasjert i samfunnet, og var politisk aktiv innenfor Høyre når han gikk på gymnaset i Oslo. Han har vært en kjent og aktiv gutt innenfor ungdomspolitikken i Oslo, og har engasjert seg i en rekke viktige saker i media i lokalområdet.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
gutt 16 år blondt hår engasjert i politikk

# data[].attributes.body
Når Johan var 18 år, flyttet han til Bergen for å studere Juss og Rettsvitenskap. Han kom derfor inn i universitetet i Bergen. Han tok farvel med familien han hadde bodd med siden han var født, men også sine nære venner på Økern. Dette innebærte Stian, Henning og Marlene. Dette var vennegjengen siden barneskolen. Johan flyttet inn i et kollektivt ikke langt unna Bergen sentrum, og fikk raskt nye venner på den nye plassen. Han bodde i kollektivt med Harald, Andrea, June og Edvard. Harald skulle også studere Juss og Rettsvitenskap hos universitetet i Bergen, noe som var veldig positivt for Johan. Skolen var 30 minutter unna kollektivet, og han hadde derfor nødt til å ta buss hver dag frem og tilbake.

Ved siden av studieløpet hadde Harald fått seg en deltidsjobb på en restaurant på bryggen i Bergen, her fikk han mulighet til å tjene penger slik at han blant annet kunne betale skatt, og eventuelle kostnader som måtte medføre å bo alene. Etter 6 år med studering, fikk han endelig en mastergrad i Juss og Rettsvitenskap, og etterhvert tittelen som forsvarsadvokat.

# data[].attributes.body
Johan har til tider slitt med komformitetspress. Han har alltid kjent på en press om å være lik de andre og å oppføre seg som de andre. Dette startet når han begynte på ungdomsskolen, og derfor kom i en helt ukjent klasse, uten vennene sine. Det var et stort press om å komme inn i en vennegjeng. Han ønsket å bli akseptert på den nye skolen, og derfor sosialiserte seg med guttene i klassen. Han fikk mange gode venner, og presset gikk sakte, men sikkert bort over tid. Dette, på grunn av tryggheten han etablerte med sine nye venner på ungdomsskolen. Etter dette har han ikke kjent på et press om å være lik de andre, fordi at han ble såpass trygg på seg selv at han visste at han var bra nok.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
tegn en realistisk blond gutt på 18 år som studerer Juss og Rettsvitenskap

# data[].attributes.body
Når Johan kom inn på universitetet i Bergen, fikk han både ros og skryt for hans hardtarbeidende løp helt siden videregående. Dette er en så kalt positiv sanksjon. Et ønsket atferd og positive normer i samfunnet, som gir positiv omdømme. Johan har alltid vært skoleflink, og satt skolearbeid og prøver først over alt annet. Her fikk han belønning for å være disiplinert og strukturert av familien og hans nære venner.

Han har fått masse ros og skryt i gjennom tidene, men det har ikke alltid bare være positive sanksjoner. Han har for eksempel fått et advarsel fra arbeidsgiver for å endre hans uønsket atferd på jobben. Dette er en så kalt negativ sanksjon, hvor han kanskje ikke har nådd "normen" helt på jobben, grunnet en alvorlig uhell. Her fikk han rett og slett en negativ sanksjon, om å endre seg.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
blond gutt hår 18 år på skolen studerer juss

# data[].attributes.body
Familien har alltid vært en viktig del av livet til Johan. Helt siden lille Johan ble født, så har familien vært en viktig støttespiller for han. De har vært med på å utformet han til den han er i dag, en unik og selvstendig voksen mann. Selvom Johan flyttet til Bergen som 18 åring, har han stadig hatt besøk av familien sin i Bergen.

Når Johan var 25, møtte han kjærligheten ved første blikk, for første gang. Hans første livs kjærlighet var Helga, ei vakker kvinne som han hadde møtt ved vegne av en felles venn. Johan flyttet ut fra kollektivet som 25 åring, og ble derfor samboer med Helga. De hadde kjøpt seg en stor leilighet ved Grønnlien, ikke langt unna advokatfirmaet til Johan. Helga derimot, jobbet på en barnehage på andre siden av byen.

Da Johan var 28 og Helga 27, ble Helga gravid. Helga fødte sin lille jente ved Haukeland universitetssykehus i Bergen i 1985. Helga ble permitert for å være hjemme med det lille barnet, og i begynnelsen tok også Johan fri for å kunne tilbringe all tid han bare kunne med det lille barnet.

Lille Emilie betydde alt for Johan. Han var en stolt far som ønsket datteren sin det beste. Johans forbilder er jo hans foreldre selv, og han hadde lyst til å oppdra sitt eget barn på samme måte som foreldrene gjorde med han.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
en mann blondt hår og kvinne brunt hår på 29 som holder en liten jente baby

# data[].attributes.body
Til tider har Johan også kjent på utenforskap, selv om dette har vært svært tabu å snakke om i samfunnet. Dette begynte han å kjenne på når han studerte. Han hadde flyttet fra alle vennene sine i Oslo, og han kjente på utenforskap selv om han hadde mange gode venner i Bergen. Han hadde ikke lenger den varme tryggheten som han hadde bygd opp over tid som hjemme på Økern. Det ble alltid et usikkerhet på hva han skulle fylle tiden opp med, om ettermiddagene og i helgene. Dette var tider som han ellers hadde brukt med mor Kari, far Carl og storesøster Johanne, som også flyttet til Stavanger like etter Johan.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
utenforskap, mann 30 år blond realistisk mørk bakgrunn

# data[].attributes.body
Johan er en del av et stort fellesskap, hvor han har veldig mange ulike sosiale roller. Noen av disse sosiale rollene er medfødte roller, som innebærer at han er en gutt/mann (kjønnsrolle), en bror, en sønn, en normann og en barnebarn. Resterende er ervervede roller som er roller som han har fått over tid. Dette inkludere å være en advokat, en kjæreste, en forelder og en venn for Henning, June, Andrea og Sivert.

Johan er advokat, og har derfor formelle roller som en arbeidstaker og en forsvarsadvokat. Dette er en jobb og en tittel han har, hvor han har mange rettigheter, plikter og oppgaver. Når vi snakker om Johans uformelle roller, snakker vi blant annet om at han er en kollega, en kjæreste og en venn. Disse rollene er ikke nedskrevet en plass.

# data[].attributes.body
Enkelte saker som forsvarsadvokat har ført til et såkalt krysspress for Johan. Han prøver å ta beslutninger i ulike saker, men blir møtt med ulike ønsker. Folket og normsenderne gir forventninger rettet mot Johan, som i dette tilfellet handler om advokat-yrket og sakene som gjelder. Dette handler mye om normene og forventningene om enkelt individet og de sosiale rollene i samfunnet. Et alvorlig lovbrudd fant sted i Bergen, og Johan hadde fått i ansvar å være forsvarer for denne mannen. Dette er en ekstrem-sak, og selv om denne personen har begått grovt kriminelt brudd, er Johan pliktig til å forsvare denne saken på en saklig og rettferdig måte, da alle har krav på en advokat. Saken blusser opp i mediene, og Johan blir kjent som forsvarsadvokaten til vedkommende i mediene. Det bygger seg opp til et enormt kritikk og hets for å være han advokaten som "forsvarer" denne forbryteren, også når hendelsen er svært alvorlig og grovt. Johan gjør jo bare jobben sin, og han gjør sitt aller beste i alvorlig lovbrudd.

Dette fører igjen til en så kalt rollekonflikt. Johan møter forventninger fra sine advokatledere og de andre som sitter i retten, samtidig som at han møter forventninger fra media. Han møter også forventninger fra pårørende til denne mannen som ønsker at han skal bli frikjent. Retten ønsker å ha en saklig rettsak, hvor Johan som forsvarsadvokat må komme med saklige og gode argumenter som forsvar for siktede. Hvordan skal han få alle partene til å bli fornøyde, tenker Johan. Det blir rett og slett en konflikt mellom flere roller. Retten, media, pårørende og befolkningen har ulike synspunkt på dette. Han møter motstand ved rettsaken, på grunn av ulike argumenter fra ulike parter og advokater i retten. Johan må derfor bare stole på seg selv.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
rettssak, advokat blond mann 28 år, høyesterett

# data[].attributes.body
Når datteren til Johan og Helga etterhvert begynte å vokse opp, begynte hun å bli mer og mer selvstendig. Emilie hadde tidligere i oppveksten blitt sosialisert og påvirket av Johan og Helga. Både som morsrolle og farsrolle, har både Johan og Helga overført sine dyrbare verdier og normer over til Emilie. Emilie har også vært med på å sosialisere foreldrene sine. Det foregikk omvendt sosialisering når Emilie introduserte sine foreldre for nye musikkstiler og trender, som endret noe av foreldrenes smak og preferanser. Et annet eksempel var når Emilie fortalte foreldrene om miljøbevissthet og bærekraft, slik at foreldrene endret sine vaner, som å resirkulere og å redusere plastbruk.

# data[].attributes.body
Etter at Johan og Helga dannet sin egen lille familie, har deres opprinnelige familie blitt enda mindre viktig. Man kan si at Johan ikke er så avhengig av sine foreldre lenger, og at familien har blitt tømt for noen oppgaver, et funksjonstømming innad i familien. Foreldrene og Johan søster bor ikke i Bergen, og det blir derfor sjeldnere treff med hverandre. Det er kun gjennom noen telefonsamtaler i året, og feiring av julaften, at de virkelig får snakket med hverandre. Emilie blir derfor mindre avhengig av hennes bestemor og bestefar, da de bor for langt unna hverandre.

Likevel merket også Johan at Emilie har en stor lidenskap for skole og utdanning, Emilie speiler rett og slett sin far. Johan mener rett og slett at generasjonskløften har forsvunnet, at han har lagt merke til at Emilie og hennes venninner er mye mer pliktoppfyllende når det kommer til familieforhold og utdanning.

# data[].attributes.body
Johan kom fra en svært streng kristen familie, som hadde mange egne normer, forventninger, holdninger og verdier til samfunnet. Emilie som er datteren til Johan, har derfor blitt oppvokst friere kulturelt sett. I huset til Johan og Helga har de tradisjonelle rollene blitt byttet ut med økt individuell frihet. Johan var oppvokst med at foreldrene hans skulle overføre sine kristne-kunnskaper, ferdigheter og verdier til han. Når det kommer til oppdragelsen av Emilie, er ikke Johan så opptatt av å videreføre den kristne verdien, men mener heller at dette er et valg Emilie får ta selv.

# data[].attributes.body
Johan jobber som forsvarsadvokat, og i en helt vanlig arbeidshverdag møter han på sosialt avvik og kriminalitet når det gjelder personer og straffesaker. Det er mange situasjoner Johan møter på, hvor enkelt individer i ulike saker bryter allment akseptere normer, som kalles sosialt avvik eller lovbrudd i denne sammenhengen.

Han møter ikke på så mye uformelt avvik, eller uskrevne regler som ikke bryter en lov. Her er det snakk om mer alvorlige normbrudd som er mest formelle avvik, som står skrevet i lover og regler. Et sosialt avvik kan være når retten og Johan reagere på handlingene som har skjedd i en sak, og finner dem uakseptable. At menneskene som har hørt om saken, og menneskene som sitter i retten bestemmer og gir en forventning om hva som er ønskelig atferd og hva som er uønskelig.

Når det kommer til kriminalitet så er det alt i fra vinningskriminalitet, tyveri, ran, innbrudd, vold, voldtekt og mord. Hver dag møter Johan ulike siktede som har begått ulike kriminelle handlinger i ulike saker. Disse menneskene begår avvikende og negativ atferd.

# data[].attributes.body
Når Johan jobber som forsvarsadvokat, er det mange enkeltpersoner og siktede som får negativ sosial kontroll. Dette innebærer at det hindrer de i å bestemme over sitt eget liv. Dette kan være hvis siktede har begått alvorlig lovbrudd slik at de har nødt til å sitte i livstid i fengsel. Dette hindrer de derfor i å bestemme over sitt eget liv, og de derfor må leve i et fengsel med begrensede muligheter.

Det kan føre til stigmatisering av en person, og gi noen et dårlig omdømme, eller å stemple noen, på bakgrunn av et kjennetegn. Når man kommer med negativt ladede tanker mot en person som sitter i retten, og tror at vedkommende er slem og at alt er negativ med vedkommende oppstår det negative fordommer. Det kan da i noen tilfeller oppstå selvoppfyllende profeti, at vedkommende får et ekstremt dårlig selvbilde om sine handlinger og personlighet, at spådommen likevel går i oppfyllelse fordi at tankene tar overhånd. For eksempel hvis en mann i retten blir sett på som en slem, negativ, forferdelig og voldelig person som slår, kan disse tankene ta overhånd slik at spådommen går i oppfyllelse, og at vedkommende handler i tråd med det selvbildet som har tatt overhånd. At dette fører til at vedkommende fortsetter å slå, selv om dette ikke er lovlig og greit.

# data[].attributes.body
Mennesker faller utenfor normene, verdiene og forventningene i samfunnet. Det kan være svært vanskelig å komme seg ut av en slikt sirkel. Mange siktede og kriminelle personer som Johan holder sak med, kan føle seg lite sett og lite tatt vare på av samfunnet at de mister tilhørigheten. Disse menneskene har gjerne falt utenfor samfunnet, de er avvikere og de kjenner på utenforskap når det kommer til fellesskapet. Mange av siktede har gjerne gjennomgått et sosial mistilpasning, hvor det hele startet med at de ikke fikk den trygge og grunnleggende oppveksten alle fortjener. Dette fører igjen til problemer med venner og skole, slik at problemene bare bygger seg på. Dette fører igjen til sosial marginalisering, og et ondt sirkel. Ensomhet og utenforskap kan føre til uønsket atferd og kriminalitet. Johan har stor forståelse for slike mennesker i samfunnet, og han har svært mye kunnskap om slike saker. Det er mennesker som leter etter bekreftelse, og som derfor søker mer ekstreme sider av samfunnet, for å få et slags tilhørighet eller tilpasning.

Johan er derfor svært opptatt av formildende omstendigheter, og han ønsker alltid å sjekke om denne kravet er oppfylt eller ikke.

# data[].attributes.body
Johan har alltid hatt et godt selvbilde. Han har hatt høye ambisjoner, store drømmer og langsiktige mål for fremtiden, som han også har klart å nådd. Johan har både innsett at han er bra nok, og han har over tid fått et positivt oppfatning av seg selv. Fra å være litt usikker som ungdom, til å blomstre som en eget særpreget individ. Når andre medmennesker har spurt Johan om han kan fortelle om seg selv, har han alltid hatt noe positivt å si om seg selv, og dette innebærer at han hadde god selvinnsikt.

Når Johan har godt selvbilde og selvinnsikt, så har dette ført til at han har fått høy selvtillit. En følelse av at Johan som individ er bra nok, uavhengig av hva folk mener om han. Dette i sammenheng med all kritikken og hetsen han fikk i mediene grunnet forsvareradvokatstillingen. Johan har både vært en offentlig ansikt utad grunnet yrket, selv om han i utgangspunktet verner om privatlivet sitt. Han har både møtt nedturer og oppturer, noe som har forsterket hans identitet. Som forsvarsadvokat har han møtt svært vanskelige saker, som til tider har preget han. Hans sosiale side har rett og slett vært en ansikt utad, gjennom yrket hans og engasjementet hans gjennom sitt politiske parti. Hans personlige identitet og selvbilde har derfor blitt etablert siden barndommen og blir endret helt til livets slutt.

# data[].attributes.body
Den 03.09.2024 ringer Haukeland universitetssykehus til Emilie, og forteller om den uventede dødsfallet til faren Johan. Emilie ringer videre til moren Helga, og Helga er på gråten. Denne kvelden tar Johans liv slutt. Han ble 71 år og døde av naturlige årsaker. Helt siden lille Johan kom til verden i 1953 på Oslo universitetssykehus, har den livslange sosialiseringsprosessen foregått helt til livets ende. Fra å bli oppdratt av mor Kari og far Carl, har han både lært å blitt påvirket gjennom startsfasen i livet, primærsosialisering og sekundersosialiseringen, og helt frem til slutten.

Han startet å lære seg språket og å omgås med familien, til å etter hvert dra ut i det ukjente verden for å sosialisere seg videre med venner, kollegaer og kjæreste. Han har lært seg å bli akseptert i samfunnet, og han har blitt kjent med normene og verdiene i samfunnet. Johan har hatt et innholdsrik liv, med mange gode verdier. Den 3. september 2024 tar den livslange sosialiseringsprosessen til Johan dessverre slutt.