# data[].attributes.headline
Alfons el Cast o el Trobador (1157-1196), també anomenat Alfons II d'Aragó. Va tenir fama d'acollir generosament els trobadors a la seva cort i fomentar els seu art. També se'l atribueixen diverses composicions.

# data[].attributes.subject
Alfons el Cast o el Trobador (1157-1196), també anomenat Alfons II d'Aragó. Va tenir fama d'acollir generosament els trobadors a la seva cort i fomentar els seu art. També se'l atribueixen diverses composicions.

# data[].attributes.body
Houda Belasri
Beatriu de Dia o Comtessa de Dia, nascuda al voltant de 1140 i morta a Provença en 1212 , va ser la més famosa del petit grup de trobadores que componien música profana als segles XII i XIII.
Va ser filla del Comte Isoardo II de Dia -Drôme- la qual cosa li va permetre una vida fàcil dins de la noblesa.
Els seus manuscrits, poemes i cançons van ser molt coneguts a França i al nord d'Itàlia, per la qual cosa es pressuposa que fos una trobadora molt famosa i coneguda al seu temps.
La seva cançó en occità  A chantar m'er de so que eu no volria  és l'única peça trobadoresca d'autoria femenina la música de la qual sobreviu intacta, fins ara.

# data[].attributes.body
Ramon Llull  (Palma, Mallorca, 1232 – Tunis, Tunísia, 1316) va ser un escriptor, filòsof, místic, teòleg, professor i missioner mallorquí del segle xiii. És conegut per la seva extensa obra escrita, redactada en català, occità, llatí i àrab.

Destaca per la seva producció literària en llengua catalana i és considerat el primer autor a fer servir una llengua vulgar per escriure obres científiques.

# data[].attributes.body
Guillem de Ribes va néixer aproximadament el 1140. Fou un trobador i senyor del castell de Ribes (Sant Pere de Ribes), encara que no en qualitat de propietari, sinó que l'usdefruità, perquè els seus nebots, fills del seu germà Arnau II de Ribes, eren menors d'edat. Durant aquesta època va destacar per la seva intervenció en un plet sobre Miralpeix. No es conserva res de la seva labor literària. Però surt esmentat en una sàtira literària de Peire d'Alvernha.

E·N Guillems de Ribas lo quins,
qu'es malvatz defors e dedins,
e ditz totz sos vers raucamen,
per que es avols sos retins,
e'atretan se'n fari'us chins;
e l'uoil semblan de vout d'argen.

# data[].attributes.body
Arantxa Cortijo
Gavaudan (1195-1211) fou un trobador occità del que se’n conserven només deu composicions. Es suposa que era originari Gaualdà. A part de trobador era poeta i compositor, ell mateix s’enorgulleix de l’hermetisme de la seva poesia.

# data[].attributes.body
Andreu Febrer, diplomátic, i trobador que escrivia els seus propis poemes i cançons, a més de traductor de textos a occità

Origen: Va néixer en Vich, 1375-1440, y encara de ser d’origen menestral, va poder gaudir d’una excelent formació, ja que  sent encara molt jove,va ser introduït en la cancelleria reial

Carrera:

1. En 1393 ja era escriba pel rey Joan I d’Aragó

2. En 1398 va treballar com a cambrer reial de Martí l'Humà

3. Va marchar a la guerra contra els musulmans de Berbería i a Francia per fer gestions diplomàtiques en la seva cort.

4. Va viajar a Itàlia, on va a entrar en contacte amb els primers humanistes i la literatura del Renaixement.

5. En temps d’Alfons el Magnànim, va participar en una famosa expedició naval a Cerdanya i Còrsega, juntament amb escriptors molt famosos (Ausiàs March, Jordi de Sant Jordi, un fill de Bernat Metge, pare i germans de Joanot Martorell etc.).

6. Va concloure el seu treball de traductor en 1429, amb:

1. Una versió al català en versos decasíl·labs catalans de la Divina Comedia (de Dante Alighieri)

2. Una altra del Decameró (de Giovanni Boccaccio) amb intenció d'oferir les a Alfons el Magnànim com a regal

Obres: Es conserven, almenys 15 poemes escrits entre 1393 i 1400:

Onze d’aquestes són de temàtica amorosa, dos servs guerrers motivats per l'expedició del rei Martí a Túnez, per recuperar custodies sagrades que habien robat uns pirates musulmans

Dos més són elogis cortesans:

Elogi de les dames de Cardona (composició similar de Cerverí de Girona)

Un altre dirigit a la reina Maria de Sicilia (explica les benéfiques influències dels astres sobre ella)

[UVIC]: https://www.uvic.cat/es/agenda/andreu-febrer-trovador-poeta-gramatico
[ACADEMIA]:https://www.academia.edu/44977332/La_poesia_dAndreu_Febrer_el_trobar_ric_i_el_Dante_l%C3%ADric

Schnee Baltrusch Álvarez

# data[].attributes.body
Guillem de Cabestany fou un trobador català (especialment famós per la seva vida literària), tot i que no es coneixen gaires detalls de la seva vida.
No era de llinatge noble, probablement era fill d'un cavaller i hauria nascut a mitjans del s.XII.

L'època en la que el trobador fa destinatària de les seves poesies amoroses correspon a la del seu primer matrimoni, Saurimonda de Navata.
La vida de Guillem de Cabestany atribueix al trobador la "Llegenda del cor menjat", encara que aquesta s'ha atribuït a altres personatges i sembla que és d'origen oriental.
Alguns autors suposen que va participar a la batalla de les Navas de Tolosa.

D'aquest trobador es conserven set cançons, la temàtica és segura, la més repetida en la literatura trobadoresca és "La Dolça Tristesa".

# data[].attributes.body
Beatriu de Dia o Comtessa de Dia, nascuda al voltant de 1140 i morta a Provença en 1212 , va ser la més famosa del petit grup de trobadores que componien música profana als segles XII i XIII. Va ser filla del Comte Isoardo II la qual cosa li va permetre una vida fàcil dins de la noblesa.

Els seus manuscrits, poemes i cançons van ser molt coneguts a França i al nord d'Itàlia, per la qual cosa es pressuposa que fos una trobadora molt famosa i coneguda al seu temps. La seva cançó en occità  A chantar m'er de so que eu no volria  és l'única peça trobadoresca d'autoria femenina la música de la qual sobreviu intacta, fins ara.

# data[].attributes.body
Bieiris de Romans (o Bietris o Beatritz) va ser una trobairitz de la primera meitat del segle XIII. Era de Romans-sur-Isère, un poble del sud de França. Només s’ha conservat una cançó seva, “Na Maria, pretz e fina valors”. La va dedicar a una dona que es deia Maria. Aquesta cançó es va trobar en un cançoner de poesia trobadoresca. Firmava amb el nom de Bieiris de R.

# data[].attributes.body
Pau Corderas Sampedro
Azalais de Porcairagues fou una trobairitz que visqué a Portiranhas durant el segle XII. És coneguda per haver estimat a Gui Guerrejat, fill de Guillem VII de Montpeller, cavaller. La seva relació amb Gui Guerrejat ens ajuda a situar en el temps i l'espai aquesta trobairitz. De fet, és la primera trobairitz amb nom conegut.
La seva única obra coneguda és "Ar em al freg temps vengut", una cançó. Parla de com la seva relació va avançant lentament, el cavaller i la dama han d'anar més endavant en la relació. Es menciona a Ermenguarda de Narbona, cosina de Ramon Berenguer IV i mecenes d'Azalais.
Una interpretació més actual: https://www.youtube.com/watch?v=oYQuL7LjRmA

# data[].attributes.body
Va ser un torbador català, nascut a Besalú, que va morir el segle XIII.
És recordat sobretot per la seva obra "Las rasós de trobar", el primer tractat de poètica que es coneix en una llengua romànica.
Va començar professionalment com a joglar i es va formar al castell de Mataplana.

# data[].attributes.body
Melissa Mina
Huguet de Mataplana fou un noble català i trobador a qui Guillem de Berguedà va atacar en diversos sirventesos (gènere de poesia trobadoresca). Va ser un generós protector de trobadors; els va acollir al luxós ambient del seu castell de Mataplanes. Va conrear la poesia de manera esporàdica en forma de diàleg amb altres. La seva poesia més important es un sirventès contra el trobador Ramon de Miraval, acusant-li de repudiar a la seva dona.

# data[].attributes.body
Berenguer de Palou va ser bisbe de la diòcesi de Barcelona des de l'any 1212 fins al 1241. Va començar sent canonge de la catedral de Santa Eulàlia de Barcelona quan el seu oncle era bisbe de la ciutat.
Va ser un trobador català de Palol al comtat de Rosselló.

# data[].attributes.body
Iris Muñoz
Beatriz de Día va ser una trobairitz, va néixer als voltants del 1140. Va ser la més famosa del petit grup de trobadores que componien musica profana als segles XII i XII. Va ser filla del Comte Isoardo II de Día i això li va fer una vida fàcil dins de la noblesa. Va ser dona de Guillermo de Poitiers, es va enamorar de Rimbaud d'Aurenga i va fer sobre ell moltes cançons boniques.
Els poemes de Beatriz sovint eren acompanyats per una flauta.
Els estudiosos han debatut si Beatriz és autora o no de "Amics, en greu consirier, una tensón", habitualment atribuïda a Raimbaut d'Aurenga. Una de les raons per a això és la similitud entre aquesta composició i la seva pròpia "Estat ai en greu consirier", una segona raó es refereix a les paraules en la seva vida "Et enamoret se d'En Rambaut d'Aurenga, e fez de lui mantas bonas cansós.
Els seus manuscrits, poemes i cançons van circular per tot França i nord d'Itàlia, fet que suposa que va ser molt coneguda i famosa en el seu temps. Fins que al 1212 a Provença va morir.

# data[].attributes.body
Guillem de Berguedà fou un trobador del segle XII. Cansoneta leu e plana, 1172, és el poema més conegut. Les seues obres es caracteritzen per un sarcasme denigratori i obscè contra les personalitats del seu temps.

Guillem assassinà el vescomte Ramon Folc de Cardona i hagué de fugir de Catalunya. Feu el camí de Santiago i se n'anà a Occitània, on es trobarà amb el també trobarà Bertran de Born.

Posteriorment, formarà part del seguici del Rei Alfons I, on, d'entre altres llocs, visitarà Lleida.

Més tard, s'enemistà amb el Rei. Entre 1195 i 1196 fou assassinat pels seus enemics.

# data[].attributes.body
Júlia Queralt
Alamanda va ser una trobairitz, l'única obra de la qual que ha arribat fins als nostres dies és un tençó amb Giraut de Bornelh.
Antigament se la considerava un personatge fictici i es creia que
el tençó l'havia escrit Giraut. No obstant això, una Alamanda és esmentada per altres tres trobadors –inclosa la trobairitz Lombarda–, la qual cosa indica que Alamanda probablement va
ser real i que fou una figura força prominent en els cercles poètics occitans.
La trobairitz probablement és la mateixa, que va néixer cap al 1160. És probable
que fos activa en l'àmbit de la poesia només durant un breu lapse de la seva joventut a la cort de Ramon V de Tolosa. Posteriorment va abandonar la cort per contreure matrimoni amb Guilhem de Castelnou i es va convertir en una canònge de Saint-Étienne a Tolosa de Llenguadoc, fins que va morir el 1223.

# data[].attributes.body
Christine de Pizan va ser una filòsofa i poeta que es va convertir en la primera escriptora professional a França.
Quan Christine tenia vint-i-cinc anys va quedar vídua i es va quedar a càrrec dels seus tres fills, la seva mare i una neboda, i això li va causar una situació econòmica complicada.
Christine es va convertir a principis del segle XV en una feminista que defensava les dones d'una manera intel·ligent, i va ser una de les veus més significatives de la intel·lectualitat europea de l'edat mitjana, que va lluitar contra la imatge degenerada i deformada de la dona que transmetien els intel·lectuals, laics i clergues en l'època de la literatura.