# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
גם אצלנו זה היה עובד יפה מאוד וההורים אוהבים לשתף פעולה עם בית הספר ולהכין מאכלים מגוונים

# data[].attributes.body
נשמע לי כמו תכנון כאוטי,

עדיף שמישהו אחד יארגן את התפריט, וכמובן להשאיר מקום ליצירתיות של כל משפחה (למשל קינוח אהוב, או משהו מלוח וכו')

# data[].attributes.body
היכולת להביע דעה ולקחת חלק בשיח מאפשרת לכל אחד למצוא מקום שמתאים לו. ניתן להגיע ככה למצב שמקובל על רוב האנשים. זה יכול להתרחש גם בבי"ס שלי, בצוות המורים או בכיתה - כשיש תרבות כזו של שיח ויש מרחב בטוח לביטוי אישי.

# data[].attributes.headline
ברגע שיש שיח פתוח והבנ

# data[].attributes.body
ברגע שיש שיח פתוח והבנה יש תמיד תוצאות טובות . וגם כל אחד הביא מאכל שהוא אוהב זה גרם להצלחת הערב

# data[].attributes.headline
מקום להורים יחד עם גבולות

# data[].attributes.subject
מקום להורים יחד עם גבולות

# data[].attributes.body
אני חושבת שיש מקום ליוזמות לצד גבולות ברורים והכוונה מצד ההנהלה והצוות החינוכי.

# data[].attributes.headline
רבקה בן שימול 

# data[].attributes.subject
רבקה בן שימול 

# data[].attributes.body
אחד האירועים שנחרטו בזיכרוני היה כאשר עבדתי בגן תקשורת והעברתי לילדים פעילות גופנית של דיאטה סנסורית. הפעילות כללה תרגילים שעזרו לילדים לווסת את הגוף, לשפר את הקשב ולהוציא אנרגיה בצורה חיובית. הילדים נהנו מאוד, השתתפו בהתלהבות וניכר שהפעילות תרמה להם.

# data[].attributes.headline
נשמע שההורים מאוד מתכוונים אחד בשביל השני ויכול להיות שבגלל זה זה הצליח. בפעם הבא ה הייתי שמה את זה בכלל ברזל כמורה בתוך הכיתה. בכל הקשור לאירועים/משלוחי מנות או דברים כאלו. לא מביאים דברים של אלרגיות שיש בכיתה. שזה לא יהיה בשיח הכייתתי בכלל

# data[].attributes.subject
נשמע שההורים מאוד מתכוונים אחד בשביל השני ויכול להיות שבגלל זה זה הצליח. בפעם הבא ה הייתי שמה את זה בכלל ברזל כמורה בתוך הכיתה. בכל הקשור לאירועים/משלוחי מנות או דברים כאלו. לא מביאים דברים של אלרגיות שיש בכיתה. שזה לא יהיה בשיח הכייתתי בכלל

# data[].attributes.headline
בתוך הכיתה, לקראת ערבי

# data[].attributes.body
בתוך הכיתה, לקראת ערבי גיבוש, טיולים או אירועים חברתיים משחררים את הניהול הבלעדי של המחנך ומאפשרים לחבר'ה לנהל את קבוצת התפרטות והציוד בעצמם. כשהם בוחרים בעצמם את האחריות שלהם אם זה אוכל, מוזיקה, לוגיסטיקה, המחויבות שלהם להצלחת האירוע משתנה לחלוטין.

# data[].attributes.headline
אין ספק, שכאשר כל אחד 

# data[].attributes.body
אין ספק, שכאשר כל אחד תורם מעצמו משהו, האוירה נעשית הרבה יותר טובה וחיובית.

# data[].attributes.headline
כשכל אחד מביא משהו ותו

# data[].attributes.body
כשכל אחד מביא משהו ותורם מעצמו מאכל לאירוע זה עושה אווירה טובה ואפילו נותן בסיס לפתיחת שיחה נעימה. לא בכל מקום זה מצליח כל כך..

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות סיפור

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות סיפור

# data[].attributes.body
שמחה שהצליח להם. מניסיון זה מצליח כשיש קבוצת הורים פעילה גדולה מספיק ואז כולם מתיישרים לפיה. יכול לקרות שאף אחד לא מרים את הכפפה או שהמורה צריכה לשלוח רשימת השתבצות כי ההורים לא משתפים פעולה. אחרת כולם יביאו כלים חד"פ ומים מינרלים.

# data[].attributes.headline
התחושה שלי בסיפור הזה 

# data[].attributes.body
התחושה שלי בסיפור הזה היא שהוא אכן אירוע מוצלח אבל ההצלחה שלו לא חייבת להשתכפל. ההצלחה כאן היא בכך שאף אחד לא השתלט וזה לא מובן מאליו

# data[].attributes.headline
מכיוון שבתוך ההורים הי

# data[].attributes.body
מכיוון שבתוך ההורים היתה מחויבות להצלחה - האירוע אכן הצליח. אם בין ההורים היתה תחושה אחרת או שמישהו היתה משתלט וגורם לאחרים ללכת אחורה זה היה נגמר אחרת

# data[].attributes.body
נראה שההורים הביעו את עצמם בצורה ברורה ובצורה בוגרת הצליחו להגיע להחלטה משותפת. אהבתי את רעיון הבחירה!

# data[].attributes.headline
כנראה שהיינו מוצאים את עצמנו עם 50 פיתות, 80 כוסות חד"פ ובלי אף סלט 

# data[].attributes.subject
כנראה שהיינו מוצאים את עצמנו עם 50 פיתות, 80 כוסות חד"פ ובלי אף סלט 

# data[].attributes.body
מצד שני, זה מראה שאפשר לנסות גם אחרת

# data[].attributes.headline
תובנה- צריך שיהיה דיון בין ארבעה הורים קופרטיביים ופתוחים לרעיונות כדי שזה יצליח. אם יש קבוצת ווטסאפ עם עשרות הורים דעתניים... פחות יקרה

# data[].attributes.subject
תובנה- צריך שיהיה דיון בין ארבעה הורים קופרטיביים ופתוחים לרעיונות כדי שזה יצליח. אם יש קבוצת ווטסאפ עם עשרות הורים דעתניים... פחות יקרה

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות הסיפור:

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות הסיפור:

# data[].attributes.body
התארגנות לא מוצלחת. זה יכול לעבוד לפעמים, אבל לרוב, זה מתכון לבלאגן...

# data[].attributes.headline
בסוג כזה של ארגון לוקח

# data[].attributes.body
בסוג כזה של ארגון לוקחים ריזיקה , זה יכול להצליח וזה יכול היות כישלון גדול. תלוי מאוד בסוג הכיתה. אני כמחנכת הייתי מעדיפה לשלוח רשימה ושכל אחד ישתבץ.

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
חייב שיהיה שיתוף פעולה ותכנון מראש. עבודה צוות והיערכות מקדימה. אם זה היה בביהס שלי לאו דווקא שזה היה עובד טוב

# data[].attributes.body
שהמורה שולח סקר ומשתבצים.. אבל גם יש אופציה להביא דברים שנוח להביא... בערבות הדדית

# data[].attributes.headline
הנחיה השתתפותית 

# data[].attributes.subject
הנחיה השתתפותית 

# data[].attributes.body
חשוב מאוד שכולם יהיו שותפים ולכן צריך להאמין בהם ולתת להם את האפשרות הזו

# data[].attributes.headline
תובנה ומחשבה על קהילות שונות

# data[].attributes.subject
תובנה ומחשבה על קהילות שונות

# data[].attributes.body
נשמע מקסים ולא מפתיע שזה עבד, כי כשמתבססים על מוטיבציה של האדם בד"כ יוצא מושקע. העניין שלא בכל מקום זה יכול לעבוד, בעיקר כשיש קבוצה הטרוגנית. למשל כאלה שמקפידים על כשרות/כשרות מסוימת וכאלה שלא, במצב כזה צריך מסגרת של מה אפשר להביא

# data[].attributes.headline
המרחב והאיפשור לכל אחד

# data[].attributes.body
המרחב והאיפשור לכל אחד נותן מקום, וגם לבוא לידי ביטוי. אבל תוהה אם תמיד זה המתכון...

# data[].attributes.body
אני דווקא חושבת שזה פחות נכון.. ואם כולם יביאו פסטה? זה לא שייך.. במקרה זה הצליח. נכון יותר שהמורה ישלח רשימה מאוזנת (ובריאה סהכ) וההורים / התלמידים ישתבצו

# data[].attributes.headline
בתיכון זה קצת אחרת

# data[].attributes.subject
בתיכון זה קצת אחרת

# data[].attributes.body
אצלנו הבנות הן אלה שיביאו דברים ולא ההורים. לא בטוחה שאפשר לבנות על זה שהן יגדילו ראש ויביאו דברים רציניים ללא רישום מסודר

# data[].attributes.body
במקרה הזה זה צלח, כנראה יש תקשורת והשקעה מצד ההורים הללו. אבל זה יכול פחות להצליח אצל אוכלוסיות מוחלשות...ואפילו להביך חלק מהילדים שלא הביאו "אוכל מספיק מושקע"

# data[].attributes.body
הרגשתי שיש שיח אבל הוא לא לגמרי פתוח ושלא נשקלו רעיונות אחרים... כן אהבתי שכל אחד הביע דעתו ושזה הוביל לתוצאה אחרת ממה שיש בדרך כלל עם הרשימות

# data[].attributes.body
נחמד לראות שיש מקום לקולות השונים בתוך קבוצת הוועד. היוזמה ממש יפה והשיח היה כזה שאיפשר להשמיע דעות שונות. ההורים הצליחו לגבש בעצמם "תפריט" מגוון שמתאים לכלל המשפחות וזה מקסים.

# data[].attributes.headline
תובנה- יהודית עקיבא

# data[].attributes.subject
תובנה- יהודית עקיבא

# data[].attributes.body
אני חושבת שבמקרה הזה רואים שוועד ההורים מאוד פעיל ולוקח אחריות על הדברים ויודע להתנהל באופן בוגר החותר למען מטרה, ונותן לכולם אפשרות לשתף.

אצלנו בבית הספר וועד ההורים מאוד פעיל וחושבת שזה היה מתנהל בצורה יפה.

# data[].attributes.headline
אני אהבתי מאוד! הרבה פעמים אנשים משתבצים להביא משהו שלא בהכרח מתאים להם רק כי זה מה שנשאר.. ואם כל אחד מביא מה שטוב לו, לפי הסטטיסטיקה הגיוני שיהיה מהכל, וגם יהיה טוב מאוד כי כל אחד מביא את הכי טוב שלו...

# data[].attributes.subject
אני אהבתי מאוד! הרבה פעמים אנשים משתבצים להביא משהו שלא בהכרח מתאים להם רק כי זה מה שנשאר.. ואם כל אחד מביא מה שטוב לו, לפי הסטטיסטיקה הגיוני שיהיה מהכל, וגם יהיה טוב מאוד כי כל אחד מביא את הכי טוב שלו...

# data[].attributes.headline
לטעמי, הכנת רשימה מראש היא השיטה הכי מוצלחת עם מקסימום גיוון ומינימום סיכונים

# data[].attributes.subject
לטעמי, הכנת רשימה מראש היא השיטה הכי מוצלחת עם מקסימום גיוון ומינימום סיכונים

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
צריך הורים מאוד אכפתיים, פנויים ומוכנים לקחת אחריות כדי שזה יקרה בלי להעליב אף אחד, לראות שכולם מקבלים את מקומם וכבודם.. אצלנו דברים כאלה קרו, בלי ההורים. אלא המורה מול התלמידות, יחד החליטו על הרעיון והדרך ואך הבנות ביקשו את אישור ההורים.

# data[].attributes.body
ממש מדהים לראות שזה עבד

שהיה שפע ומגוון ומספיק לכולם

כנראה שאפשר מידי פעם "לזרום" ולא שהכל יהיה מדוקדק מראש.. מצד שני צריך שכולם יהיו ראש גדול וירצו בהצלחת הארוע ולא שכל אחד ינסה רק להביא את הדבר הכי פשוט כדי לצאת ידי חובה

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
אני חושבת שיוזמת ההורים מבורכת, אך חשוב להתייעץ על מנת לקבל את התמונה הרחבה

# data[].attributes.headline
אני שמחה שזה הצליח אבל

# data[].attributes.body
אני שמחה שזה הצליח אבל באותה מידה זה היה יכול ממש להיכשל. יש משפחות שאין להם זמן או יכולת להכין משהו מושקע בבית וגם מבחינת הבדלים במאכלים זה היה יכול להיות מאוד מורכב..

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
בתפיסה שלי, יש משהו שגורם לאנשים לתת מכל הלב כשלא מכניסים אותם לתוך "קופסה". גם אני נוהגת לעשות רשימות כאלה. לרוב מה שקרה כאן - קורה גם בכיתה שלי. מצד שני לפעמים - לאף אחד לא מתחשק כלום ואז המצב מבאס. אנשים מסתכלים מה אחרים מביאים ומתאימים את עצמם בסופו של דבר. לא רוצים לצאת "פראיירים"

# data[].attributes.headline
יוזמה יפה מאוד של ההור

# data[].attributes.body
יוזמה יפה מאוד של ההורים שמתאימה בעיקר בגנים ובבתי ספר יסודיים. לא רואה את זה קורה בכיתות חטיבה ומעלה, לצערי.

# data[].attributes.headline
המפגש היה טוב 

# data[].attributes.subject
המפגש היה טוב 

# data[].attributes.body
כדאי להיות שיתוף פעולה בין ההורים וגם הצעת רעיוניות ולהתייעץ , דבר זה מצביע על יצירתיות וגיוון ברעיונות

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
יש יזומה יפה מצד ההורים שצליחו לארגן השיח ותקשורת פעילה .

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
גם בבית ספר אצלי ההורים בוועד מציעים ומארגנים פעילויות. ההורים בקבוצה משתפים פעולה. יש אפשרות בקבוצה להביע דעות שונות ולהציע עוד אפשרויות. לרוב ההורים והתלמידים מרוצים מאוד מהפעילויות שהוועד מארגן ובשיתוף עם הורי הכיתה.

# data[].attributes.headline
שירה - אוכל מגוון, אנשים מגוונים

# data[].attributes.subject
שירה - אוכל מגוון, אנשים מגוונים

# data[].attributes.body
יש משהו מקסים בעניין הזה של מתן מקום למגוון, כל עוד אנשים לוקחים אחריות -גם על עצמם וגם על בקשותיהם של אחרים. דווקא באוכל מצאתי שלאנשים רבים לא פשוט להתגמש...

# data[].attributes.body
אני חושבת שהמבנה הפתוח הזה יכל גם להיגמר אחרת, ליצור חוסר הסכמה ותסכול. מפתיע שזה הצליח

# data[].attributes.headline
כיבוד מגוון בפעילות הכיתתית

# data[].attributes.subject
כיבוד מגוון בפעילות הכיתתית

# data[].attributes.body
כאשר מתכננים פעילות שהמחליטים עליה הם מרובים, כדאי להקשיב לדעות ולהצעות שלכולם ובסוף לקבל החלטה שהכי קרובה לרצונותיהם של כולם, גם אם הרוב חשב אחרת.

פשרה , בעיני, מכבדת את כל המגוון הקיים.

# data[].attributes.body
השיח הפתוח בין ההורים תרם למגוון רחב של מאכלים תוך התייחסות לאלרגנים והתאימו לכולם.

בבית הספר שלי אנו מעודדים את ההורים להתייעץ בהבאת אוכל למפגשים שונים.

# data[].attributes.body
אני לא מרגישה שממש יצאתי עם תובנה, אני מאמינה מאוד שהדרך הנכונה הייתה לעשות רשימה, אבל נראה שבגלל הורה אחד כולם צריכים לוותר על זה.

# data[].attributes.body
כדאי לשלוח שיבוץ ולהיות פתוח לשינויים ולתוספות לפי מה שכל אחד מבקש

# data[].attributes.body
אני חושבת שזה רעיון פחות מוצלח.נכון לעשות רשימה וכל הורה ישתבץ. או לקנות במרוכז

# data[].attributes.headline
שיתוף הפעולה בין ההורי

# data[].attributes.body
שיתוף הפעולה בין ההורים מבורך אולם לא בטוח שאת ההצלחה ניתן לשכפל. הצלחה של דברים מסוג זה מאוד תלויה בהרכב ההורים הספציפי בכל כיתה

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
אני מעדיפה רשימה באופן מסודר שכל אחד יודע מה הוא מביא.. אצלי לא היה עובד כך

# data[].attributes.headline
כנראה היה מתרחש באופן 

# data[].attributes.body
כנראה היה מתרחש באופן דומה

# data[].attributes.body
נדרשת מסורת של מעורבות הורים בבית הספר

# data[].attributes.body
כאשר מאפשרים לאנשים בוגרים או לתלמידים לבחור מה הם מעדיפים ולא מכתיבים להם מה לעשות, התוצאות יהיו טובות יותר.

זה יכול לבוא לידי ביטוי בביה"ס שלי במגוון צורות. ניתן להעביר את האחריות לתלמידים במספר תחומים: תכנון אירועי גיבוש, בחירת הנושאים של אירועי הערכה, העלאת נושאים לדיון וכדומה

# data[].attributes.body
באותה מידה שהיתה הצלחה היה יכול להיות כישלון (מאכלים לא מגוונים, מאכלים שהילדים לא אוהבים...). חסר פה ארגון וסומכים יותר מדי על מזל

# data[].attributes.body
אוכל זה נושא רגיש וצריך לדעת כיצד להתנהל עם זה מול אנשים

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
זה הצליח כי זה הגיע מההורים ולא מגורם מלמעלה.. מסכימה שיש פה הצלחה כי ההורים היה אכפת להם וחשוב להם ואולי היו מושקעים פה אישית ורצו להרשים במה שהם יודעים הכי טוב ואוהבים הכי הרבבה

# data[].attributes.headline
זה שיתוף של עולמות שבס

# data[].attributes.body
זה שיתוף של עולמות שבסוף התנקזו למקום אחד טוב והסכימובתור מורה אנייודע שיש יותר בעיותעם זה

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
במקרה המוצג לבסוף הארגון היה מוצלח, אך מהניסין שלי יש צורך בהתערבות המחנך. ניתן לאפשר להורים לנהל את התהליך בעצמם, אך במידה ומתחילים חילוקי דעות, יש להתערב ולנווט את השיח למקום הולם ומכבד כך שכולם יהיו שותפים ויצאו בהרגשה טובה.

# data[].attributes.headline
אני חושב  שזה היה מעני

# data[].attributes.body
אני חושב שזה היה מעניין מאוד התלמידים הגיבו טוב לסיפור

# data[].attributes.headline
לדעתי אכן יש הרבה יותר

# data[].attributes.body
לדעתי אכן יש הרבה יותר מוטיבציה והנאה כשכל אחד מכין את מה שהוא אוהב, יחד עם זאת אני חובת שצריך לערוך קובץ שיתופי, או ליצור רשימה בקבוצת הווצאפ כדי לוודא שאין כפילויות וכדומה, וכמובן להתחשב במגבלות כגון אלרגיות ורגישויות של כלל התלמידים

# data[].attributes.body
עניינית, טוב שנגמר כך. ילדים בכיתה א תמיד נמצאים בליווי הורה, כך שגם לאלרגנים יש פתרון, אך בהחלט זה משהו שניתן ליפול בו, בהנחה ולא תוכנן היטב מראש. יש כאן פן של יצירתיות וייחודיות, שזה מצוין. הייתי מוסיפה רק דיווח של כל אחד מה מביא מראש כדי למנוע חזרתיות על מיני מזונות וכן על מצב שבו בתמונה הכוללת חסר משהו.

# data[].attributes.headline
תובנה - שגית ממן

# data[].attributes.subject
תובנה - שגית ממן

# data[].attributes.body
אין ספק שגיבוש ההורים למען הילדים שלהם הינו יוזמה מבורכת כיוון הכוונה היא טובה ומטרתה איחוד גיבוש והכרת התלמידים לפני תחילת שנה. בזכות קבוצת הוואטסאפ ניתן היה להגיע לרעיון שמקובל על כולם וגם הזדמנות לכל אחד להביע את דעתו ולהרגיש חלק מתוך ההחלטה.

כמחנכת שנתון ז ההורים הכינו מפגש לבני בנות מצווה וארגנו את הכל בשותפות כך שלכל אחד ניתנה ההזדמנות לתכנן ולארגן ולהביע את דעתו על אופי המפגש.

# data[].attributes.headline
תובנה- רעות נבון

# data[].attributes.subject
תובנה- רעות נבון

# data[].attributes.body
אני חושבת שמפגש יזום למטרת גיבוש הוא חשוב בטח לתחילת שנה וההתייעצות בקבוצת ההורים היא נכונה כיון שהיא מאפשרת לכולם להביע את דעתם ולהגיע למשהו מוסכם. כמו כן, לשים לב לאלרגנים בכיתה ןולהתחשב.

בבית ספרנו הורי יב התגבשו בחזרות למסיבת סיום להבאת ארוחה לערב החזרות והשיתוף היה הכרחי כי לכל אחד יש אילוצים.

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
משמח מאוד שהמפגש הצליח, יתכן והודות לדיון המקדים שנהלו בקבוצת הווטאספ , שהוביל להגדרה ודיוק של אופי הכיבוד

# data[].attributes.body
לדעתי שכל משתתף יכין את האוכל שהוא הכי מעדיף וכל אחד יסביר על האוכל ( למידת עמיתים ) וינסו לשדרג את רמת האוכל

# data[].attributes.body
כאשר קובעים את המסגרת מבלי להכתיב את התוכן מרחיבים את האפשרויות והתוצאות טובות יותר. אפשר ליישם זאת בבית הספר בכך שהמורה יאפשר לתלמידים מרחב פעולה וימנע מלהשפיע על הבחירות שלהם. לדוגמא, המורה יכול לתת לתלמידים לקבוע את התכנים של מסיבת הסיום מבלי לכוון אותם מה לעשות.

# data[].attributes.body
להורים ניתנה זכות הבחירה להביא מה שהם רוצים ומייצג אותם, היתה מוטיבציה להורים להשקיע במנה שהם מביאים, זמן וחשיבה. הדבר משול בעייני למורה , שאם תיתן לו את החופש ללמד לפי אמונותיו ומה שהוא באמת רוצה, אולי לא תקבל הכל בשולחן אך כל מנה תהיה יפה, מסקרנת ומיוחדת.

# data[].attributes.body
היתי מעדיפה לסדר רשימה וכל הורה ישבץ את עצמו במקום המתאים שלו .זה חוסך זמן וחוסך אוכל שננזרק

כי היה לנו מקרה דומה וההורים הביאו מה שהילדים שלהם אהבו היה הרבה אוכל ערימות ונזרק הרבה ולא כל דבר היה אכיל לילדים היו צריכים לחפש דברים אחרים

# data[].attributes.body
כדאי לשתף כמה שיותר הורים בארגון דברים משותפים ככה הרבה יהיו מרוצים והכל יזרום

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
אני חושבת שהרעיון עצמו יפה מאוד ותורם לגיוון באוכל ואני שמחה שהאירוע הצליח. למרות זאת אני חושבת שלא תמיד זה יצליח ובמקרה כזה תהיה בעיה גדולה בזמן האירוע. הייתי מציעה לעשות רשימה של כ10 דברים בסיסיים (פשטידה, סלטים...) ולתת לשאר המשפחות להביא דברים כרצונם. באופן הזה אני מבטיחה שיהיה אוכל מתאים וגם מגוונת את התפריט ומביאה אפשרות בחירה למי שמעוניין בכך

# data[].attributes.body
למרות שקיים חשש מהתרבות הורים יתר על המידה, במידה וזה נעשה בחכמה זה רק מועיל למערכת

# data[].attributes.body
המפגש היה טוב ומוצלח, היה שיתוף פעולה משום שלהורים הייתה זכות בחירה ובשל שלב הלימוד-כיתה א'. כניסת התלמידים וההורים למערכת החינוך שזה אירוע מרגש.

# data[].attributes.body
ניכר שהיתה מחויבות של ההורים וכולם נרתמו ולכן היתה הצלחה, באותה מידה חוסר שיתוף פעולה היה משפיע על התוצאה הסופית

# data[].attributes.body
לדעתי יפה שהם הגיעו להסכמה אבל נראה שלא כל פעם ילך ככה חלק.

נכון להיות פתוחים לשינויים ודעות אחרות.

# data[].attributes.body
כל קבוצה חברתית צריכה אמא כמו קרן מכיתה א'2. כזו שמציעה הצעות ומפוגגת בהצלחה התנגדויות

# data[].attributes.body
הפעילות אורגנה ע"י ועד ההורים ולכן למחנך/ת אין הרבה מה להגיד או להביע. במידה ומדובר בתכנים או בעיסוק בעשייה חינוכית, זהו המקום בו המחנך/ת צריך לתפוס מקום ולהביע את עמדתו- דעתו.

אצלנו היה מקרה בו המערכת החינוכית רצתה לצאת לפעילות שדה, בימי המלחמה, וההורים הביעו התנגדות עזה. מחנכת הכיתה תפסה פיקוד, הבינה את רוח הדברים ומצאה פתרון אלטרנטיבי: יציאה למקום שלא היה בטווח מסוכן.

# data[].attributes.body
עדיף לדעתי לעשות קובץ אקסל מסודר עם כל המאכלים שרוצים ושהמורה תאשר את זה. ולראות שיש מכל דבר. כי ברגע שכולם מנהלים את זה יכולים גם להתפתח חילוקי דיעות שיובילו למריבה.

# data[].attributes.body
כמחנך שמכיר את כל התלמידים שלו ואת הצרכים והאלרגיות אני הייתי שולח רשימה מסודרת תוך התחשבות בכלל התלמידים

# data[].attributes.headline
תובנה מהסיפור

# data[].attributes.subject
תובנה מהסיפור

# data[].attributes.body
סך הכל היה שיח מכבד בין ההורים למרות שלא הסכימו ביניהם. יפה שדי מהר הגיעו להסכמה וגם שזו הייתה הצלחה כה גדולה. אני חושבת שזה רעיון נהדר שכל אחד יביא משהו מעצמו - גם עוזר להכיר יותר וגם מתאים לכל התלמידים כמובן אלא אם כן יש אלרגיה מסכנת ואז עדיף שאף אחד לא יביא מאכל עם המאכל האלרגני.

# data[].attributes.headline
נראה לי שזה עבד בגלל ש

# data[].attributes.body
נראה לי שזה עבד בגלל שכולם באו אחד לקראת השני. לא תמיד זה יעבוד אבל יש מקום שבהם לא צריך שמישהו יכתיב את מהלך הדברים.

# data[].attributes.headline
בהחלט יכול להתרחש בביה

# data[].attributes.body
בהחלט יכול להתרחש בביה"ס שלנו. ההורים יזמים ושותפים.

# data[].attributes.headline
בהחלט יכול להתרחש בביה"ס שלנו.

# data[].attributes.subject
בהחלט יכול להתרחש בביה"ס שלנו.

# data[].attributes.headline
מיטל מוגילבסקי

# data[].attributes.subject
מיטל מוגילבסקי

# data[].attributes.body
יוזמה מבורכת של ההורים כל הכבוד על שיתוף הפעולה. לפעמים שהאחריות מוטלת עליהם היצירתיות באה לידי ביטוי

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
רעיון נחמד ומעורר מחשבה, כי הוא גורם לכל משתתף לפעול מתוך מוטיבציה ולא רק מתוך חובה

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
יוזמה כזאת היא תמיד מבורכת ויפה שעבדה לחילופין הייתה יכולה להיות מציאות שבה היו מביאים מאכלים בכפולות וזה גם היה בסדר בסופו של דבר כי אני מאמינה שמה שעושה את הפעילות והמפגש הוא האווירה שאנו יוצרים בינינו והאוכל הוא רק תוספת נחמדה.

אצלנו בתיכון מטבע הדברים ההורים פחות מעורבים וכאשר אני רוצה ליצור בוקר/ערב כיתתי התלמידים בתוך עצמם מתארגנים על רשימה של מאכלים שהם אוהבים ומחלקים ביניהם כמובן שגם אני משתתפת ולוקחת חלק כמחנכת. מנסיון זה עובד נפלא

# data[].attributes.body
כשיש רצון אמיתי והתגייסות מלאה למען המטרה אז אין סיבה שזה לא יצליח. התגמשות זה דבר חשוב.

# data[].attributes.headline
מורכבות של דיון שבמקרה

# data[].attributes.body
מורכבות של דיון שבמקרה הזה הסתיימה בהסכמה. והם רק בכיתה א...(ההורים, (:)

# data[].attributes.body
נראה שכל משפחה יכלה לממש את עצמה בעזרת האוכל שהיא הביאה, להציג משהו ששייך אליה ולהרגיש שהיא מחוברת. זה אירגון יפה שנראה שהצליח.

בבית הספר שלנו זה יותר מורכב, לא חושב שלכולם יש את הרצון והאיכפיות לדבר כזה.

# data[].attributes.headline
חשוב לתת מענה לילדים עם אלרגיות , לדעתי ההורים יכולים להתארגן ולהכין רשימה שתיקח בחשבון את כול הילדים עם האלרגיה כדי שכולם יוכלו לאכול ולהנות מהכיבוד 

# data[].attributes.subject
חשוב לתת מענה לילדים עם אלרגיות , לדעתי ההורים יכולים להתארגן ולהכין רשימה שתיקח בחשבון את כול הילדים עם האלרגיה כדי שכולם יוכלו לאכול ולהנות מהכיבוד 

# data[].attributes.headline
עלתה פה סוגיית האלרגנים ומפה המודעות לנושא

# data[].attributes.subject
עלתה פה סוגיית האלרגנים ומפה המודעות לנושא

# data[].attributes.headline
כשמוגדר שכל אחד מביא מ

# data[].attributes.body
כשמוגדר שכל אחד מביא מה שהכי נוח לו, יש פחות לחץ להירשם ופחות מתח בהכנה וכל אחד גם יודע שיהיה לילד שלו מה לאכול

# data[].attributes.headline
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.subject
בעקבות הסיפור

# data[].attributes.body
אני חושבת שמה שעבד כאן היתה המעורבות והמחוייבות של ההורים לאירוע. מעצם האחריות והשותפות הפעילה כל אחדרצה להשקיע ולהביא מאכל שבאמת ישקף את מה שאהוב עליו. אני חושבת שצריך ללמוד כאן מה יצר את תחושת המחויבות הזאת...כי זה המפתח להצלחה פה. בלעדיה זה באמת היה יכול להיות "ערב פיצות".

אצלנו יש נוהג שלפני הצגה שהשמיניסטיות מעלות בפורים הורי השכבה מתגייסים ומביאים להן ארוחת ערב מפנקת. לרוב זה עובד מאוד יפה

# data[].attributes.body
לדעתי העשייה מתוך משהו שאתה אוהב זה מקסים ורעיון נהדר רק שזה היה צריך להיות מפוקח ואכן לשים לב שאין רכיבים אלרגנים ואין כפילויות. לסיכום רעיון מקסים הביצוע פחות הפעם זה נגמר יפה באותה ידה יכל להסתיים גרוע.

# data[].attributes.body
התובנה שלי היא שבכיתה הזאת ההורים מעורבים ורוצים לגבש את ילדיהם בכיתה שלי זה פחות יכול להתקיים ההורים אצלי לא מעורבים בכלל

# data[].attributes.headline
תובנה- מורן וקנין

# data[].attributes.subject
תובנה- מורן וקנין

# data[].attributes.body
יוזמה מבורכת!!!

מדהים לראות באיזו קלות התארגנו על הבאת הכיבוד וכולם שיתפו פעולה והיה מוצלח!

הרעיון שכל בית יביא את האוכל שאוהב זה מעולה!

ככה גם נתנו פתרון לאלרגניים אהבתי ממש!

# data[].attributes.headline
מנסיון לסמוך על מה שאנ

# data[].attributes.body
מנסיון לסמוך על מה שאנשים יביאו לא עובד רובם קנו שתיה או משהו קליל ובסוף תהיה ארוחה של כוסות חד פעמיות. עדיף תמיד לעשות רשימה וכל הקודם זוכה. עם נוער זה עובד מעולה. רק חשוב לעדכן הורים....

# data[].attributes.body
במקרה כאן זה הצליח מכיוון שההורים הקשיבו אחד לשני.

# data[].attributes.body
בסרטון ראינו השתתפות של מספר הורים ואח"כ נאמר שהמפגש היה מוצלח וגם החלק של האוכל. האם זה אומר שכל ההורים השתתפו בדיון? האם בכלל אפשר לקיים דיון עם 30 פלוס הורים ולהגיע לתמימות דעים כך?מי בודק שאין כפילויות באוכל, שאין מאכלים אלרגניים?

נראה לי שצריך פשרה: לתת רשימה כללית מראש, כגון: סלטים, מנה בשרית, תוספת וכדו' ולתת לאנשים להשתבץ לפי ראות עיניהם בתוך המסגרת הקיימת. באופן אישי, ראיתי את זה פעמים רבות במסגרות חברתיות. לגבי ביה"ס, אנחנו תיכון פנימייתי אז ההורים פחות מעורבים בדברים כאלו.

# data[].attributes.headline
תובנה בעקבות השיח והמפגש

# data[].attributes.subject
תובנה בעקבות השיח והמפגש

# data[].attributes.body
חשוב שהמשתתפים יביעו את דעתם אם לא מצא חן בעיניו החלטה כלשהי. גם לפנות בכבוד ולנסותכולם להגיע לעמק השווה כי לכולם יש מטרת על והיא הצלחת הערב למען הילדים שלהם.

# data[].attributes.body
יש אנשים שאוהבים שאומרים להם מה לעשות/להביא, כי זה מפשט את העניין עבורם, ואילו אחרים לא סובלים שאדם אחר יחליט עבורם מה הם צריכים להכין, ומעדיפים להביא את הדבר שאותו הם אוהבים.

בעיני צריך לתת מקום לאלה ולאלה.

ראשונים יכתבו אלו שרוצים להביא דבר מסוים, ואח"כ יוסיפו לרשימה את מה שחסר ויחלקו בין מי שלא שובץ עד כה.

# data[].attributes.headline
לא בטוחה שזה המתכון לה

# data[].attributes.body
לא בטוחה שזה המתכון להצלחה במקרה הזה. אבל כן הייתה השתתפות פעילה של כלל חברי הקבוצה וכולם הביעו את דעתם.