# data[].attributes.headline
* Paper de les dones en els circuits globals alternatius de generació d'ingressos, obtenció de rentes i finançament dels governs.

# data[].attributes.subject
* Paper de les dones en els circuits globals alternatius de generació d'ingressos, obtenció de rentes i finançament dels governs.

# data[].attributes.body
Els governs i els òrgans estamentals són els que tenen el poder.

Ha augmentant la immigració femenina i també han  augmentat els circuits alternatius de generació d’ingressos. Les dones han anat agafant un paper principal en ells. D’aquesta manera, les dones cada vegada entren a formar més part d’aquests circuits, moltes vegades enganades i obligades.  S’han convertit en una peça fonamental en els circuits globals alternatius, aquests circuits són una forma rentable d’obtenir diners.

Les característiques d’aquest tipus de circuits es deuen a la globalització dels mercats de comerç, al desenvolupament de les tecnologies de la comunicació i a les condicions flexibles dels països en quant a l’atur, el deute del govern i el tancament de petites i mitjanes empreses.

Les dones representen ingressos i beneficis pels governs mitjançant l’enviament de remeses de diners cap al país d’origen, obtenen una font important de d’ingressos de moneda estrangera, la qual serveix per solventar l’atur i el deute extern.

El nivell alt d’endeutament de molts països i les mesures que imposen els organismes econòmics internacionals han canviat el panorama social d’aquests països endeutats, augmentant l’atur que disminuïa la protecció social més bàsica. Han sorgit dos circuits alternatius de supervivència, el treball sexual i el treball domèstic i cura.

Els llocs de treball que acostumen a ocupar aquestes dones, tal com he dit anteriorment, són el treball sexual ( prostitució) i el treball domèstic i cura, però també fan feines al camp, realitzant tasques de collita, treballs de mules de cargues de drogues...Aquestes tasques estan limitades al sector privat. Són feines relacionades amb el treball il·legal, és a dir que els ingressos aportats venen d’un mercat no regularitzat de manera que no tenen coberts els drets bàsics: seguretat social, cobertura de 0 o baixa laborar per estar malaltes...A més que la normativa d’estrangeria no acull especificitats vitals de les dones, com ara la maternitat.

Absència dels coneixements dels seus drets.

La ideologia patriarcal impregna gran part d’aspectes en aquest món i això fa que les donesestiguin per sota dels homes. A més cal dir també, que durant el procés migratori, les dones també tenen més risc que els homes. Així com també que els salaris de les dones immigrants són un 35% més baixos que els dels homes immigrants.

Segons el país d’origen,  la violència de gènere es fa més evident. Són víctimes de violència, maltracta i violació de drets.

Xoc cultural enorme segons el país d’origen. Això implica prejudicis, segregació, canvi radical de costums i barrera idiomàtica ( l’idioma pot suposar un fre tant per la seva socialització com per la seva immersió en el món laboral), més sentiment de llunyania i enyorança familiar.

# data[].attributes.headline
* Principals característiques de les dones immigrants.

# data[].attributes.subject
* Principals característiques de les dones immigrants.

# data[].attributes.body
Solen considerar-les analfabetes, pobres, ignorants, submises, i víctimes de la seva condició, però la realitat d’aquestes dones, és ben diferent.

Són un col·lectiu divers, complex i heterogeni, procedent d’altres països, ètnies i cultures.

Les característiques són generalitzades i contaminades per molts de prejudicis.

Poden emigrar depenent de diferents patrons i cada una d’elles te un context personalconcret. Però els motius solen ser:

1. Polítics: ja que son activistes en defensa de la llibertat, en països amb falta de democràcia “real”

2. Econòmics: per superar dificultats econòmiques i una pobresa que difícilment podran millorar si es queden en el seu país( al país d’origen no treballen).

Un cop arriben al país escollit, pateixen un dramàtic descens de classe social., discriminació múltiple i són exposades a l’exclusió social.

Realitzen feines molt per sota dels seus coneixements, experiències i preparació. Fan feines estereotipadament femenines i desprestigiades i tenen salaris molt baixos.

Majoritàriament, són dones amb estudis i formació, amb capacitats i habilitats per sobre de la mitjana dels seus països.

Estan soles en el nou entorn.

Es senten invisibles, però se’ls pot considerar heroïnes.

Un cop al país escollir, viuen en condicions precàries per estalviar el màxim i poder ajudar a una família que ha quedat molt lluny d’elles.

Dins la nostra societat  la dona sempre ha ocupat un segon pla (idea masclista) , però després d’anys de lluita s’ha aconseguit la igualtat de drets i de consideracions laborals. Però sembla que hem extrapolat

Aquesta situació que teníem abans, a les dones immigrants.

Tenen fortalesa, coratge i iniciativa per marxar, capacitat emprenedora i voluntat per millorar.

# data[].attributes.headline
* Factors de vulnerabilitat associats al gènere femení.

# data[].attributes.subject
* Factors de vulnerabilitat associats al gènere femení.

# data[].attributes.body
Discriminació de la dona immigrant per raons de gènere. El propi sexe,  és un dels factors principals de vulnerabilitat, la dona és la “dèbil” enfront l’home que és el “fort” .  La societat està marcada per la masculinitat.  Aquesta discriminació prové:

1. Perquè l’oferta a Espanya és més accessible per l’home que per la dona. Això suposa serla primera barrera per la dona immigrant, ja que els costa més trobar un lloc de treball.

2. La mala rendibilització dels seus estudis. No hi ha correspondència entre els estudis que tenen i l’ocupació que fan. Hi ha una manca de sistemes de convalidació dels estudis.

Són víctimes de maltractaments, i molts cops és encobert i invisible degut a les dificultats econòmiques, lingüístiques i administratives. A sobre no poden denunciar, i les dones que ho fan, han d’esperar un llarg temps a la resolució, ja que són processos lents i encara més per a elles. No tenen recolzament al país d’acollida, falten xarxes pròximes de suport. Son víctimes d’incomprensió cultural i social. La violència de gènere és un altre factor important de vulnerabilitat. Un factor que és sis vegades superior entre les dones immigrants que entre les dones espanyoles.

Afecta també el xoc cultural que es produeix entre el país d’origen i el país adoptiu en relació als valors, lleis, rutines...

Són estereotipades com a dones sense recursos, i això també els repercuteix.

El seu salari, com he dit en una de les preguntes anteriors, és un 35% més baix que el dels homes immigrants. Per tant, salaris baixos.

L’atur repercuteix de forma negativa més damunt les dones immigrants que als homes immigrants, ja que és damunt elles sobre qui cau la responsabilitat familiar i domèstica, que les portarà a cercar formes de supervivència com poden ser; la prostitució, negocis il·legals o acceptació de treball molt per davall de la seva formació. Precarietat laboral.

El fet de que provenen d’una situació desfavorables, també els afecta. Així com la seva pròpia raça o cultura. És a dir, el seu estatus social, el país d’origen i el seu nivell socio-econòmic.

El dret i l’accés a un habitatge tant pèssim en les dones immigrants, és un factor que dificulta la integració al país i per tant la seva adaptació normalitzada.

Els afecten també les conseqüències als buits legals, així com també, les conseqüències emocionals.

Tenen un sentiment d’aïllament i desconnexió amb la societat que les acull i alhora un sentiment de recel i desconfiança de la societat acollidora envers aquestes persones.

L’idioma, la comunicació i les interrelacions amb la societat a la que arriben. Quan no entenen l’idioma, la seva interrelació és molt més difícil i dura.

Els manca suport, arriben a un lloc nou on no solen tenir vincles familiars o d’amistat.

La crisi econòmica, la reducció de treballadors en certs àmbits laborals... pot ser també un factor de vulnerabilitat.

Tot això esmentat, acaba configurant en les dones immigrants una autoestima negativa, disminució d'autoeficàcia i indefensió.

# data[].attributes.headline
* Àmbits de treball de les dones immigrants a l' estat espanyol

# data[].attributes.subject
* Àmbits de treball de les dones immigrants a l' estat espanyol

# data[].attributes.body
Els àmbits de treball que solen ocupar les dones immigrants són:

1. El servei domèstic: cura d’infants, de gent dependent o d’ancians, neteja, cuina...

2. L’hostaleria: cafeteries, restaurants i hotels (un 14% de les dones immigrants, treballen en aquests sectors).

3. El servei sanitari: residències de tercera edat o infermeria.

1. Agricultura.

2. Treball sexual, prostitució.

També cal dir, que menys de l’1% pertanyen a categories directives i el 7% a serveis administratius.

Al sector domèstic i al sector agrícola, és bo de fer accedir-hi ja que, en cap d’ambdós demanen formació acadèmica concreta. Al sector domèstic, no hi ha  una regulació laboral massa definida, així que les dones queden subjectes a feines sense contracte. Aprofiten l’avantatge de poder treballar com interines cobrint així la seva manutenció i allotjament a canvi de llargues jornades de feina i de poca llibertat social i personal. Al sector agrícola, hi ha  desavantatges bastant importants, ja que tenen més inestabilitat laboral i incertesa, ja que els treballadors queden desemparats davant els canvis climàtics o canvis dels mateixos empresaris que modifiquen les seves condicions estipulades inicialment. A més, les jornades són llargues i dures físicament i normalment mal remunerades.

Les ocupacions, són marginals, sense contracte, a temps parcial i amb salaris inferiors als interprofessionals, entrant així a una triple discriminació: de salari, de l’immigrant i de treball.

El 10% de les dones immigrants tenen  un nivell socioeconòmic i cultural precari. El 30% tenen estudis secundaris i entre el 10% i el 15%, estudis universitaris. Hi ha també una mala rendibilització dels seus estudis, ja que no hi ha una correspondència entre els estudis que tenen i l’ocupació de treball que fan. A més cal dir, que no troben feina de les seves titulacions, perquè aquests llocs de treball, ja estan ocupats per les persones del país acollidor.

La seva possibilitat de trobar feina, és inferior a la del homes, els quals en solen trobar en el sector de construcció i també en el sector agrícola.

Per acabar, cal dir que la precarietat laboral és una característica en aquests tipus de feina. Els empresaris s’aprofiten  de la manca de protecció i inestabilitat que tenen aquestes dones en el nostre país i sobretot de la necessitat per poder cobrir les seves necessitats bàsiques. Precarietat, baixos ingressos, impossibilitat de promoció laboral, manca d’organització col·lectiva...

# data[].attributes.headline
Reflexions a les quals hem arribat després del debat, sobre aquests punts:

# data[].attributes.subject
Reflexions a les quals hem arribat després del debat, sobre aquests punts:

# data[].attributes.body
Si els estats membres de la Unió Europea com la consideració de la societat, van encaminades a eradicar el treball sexual, abolirem una part molt important d’exclusió social i per tant, a nivell de cohesió urbana, serà un avenç.

Els governs no tenen cap interès en trobar noves formes legals de financiació per tal de millorar el deute extern, ni de desenvolupar programes estatals a favor de la integració laboral de la dona. La situació precària de la dona immigrant, tal com he comentat abans, beneficia tant el país que emigra com al país que d’acollida.

L’educació és fonamental per aconseguir una societat amb valors de coeducació, tolerància, empatia, solidaritat, respecte a la diferència. S’ha d’ensenyar a ser crític, hem d'aconseguir eradicar la igualtat entre les dones de tots els païssos i hem d' ajudar a reflexionar sobre la perspectiva de gènere. Però per aconseguir-ho, cal una feina conjunta amb les famílies i la societat en general, per tant serà molt important la relació estreta de família-escola.

També cal remarcar el concepte d’interculturalitat, així com el de integració com a peces claus de l’acceptació de la diversitat cultural. A més cal treballar a partir de la inclusió, ja que es necessita una cohesió social.

La tasca del psicopedagog/a, és la d’aprofundir amb els infants a les escoles, de manera que reduïm etiquetes d’exclusió social i treballem per aconseguir una inclusió dels desfavorits mitjançant projectes educatius d’acollida i d’integració. També hauríem de fer també un treball centrat en l'educació emocional, i proposar activitats dirigides a l'orientació professional centrades en l'autoestima, l’autoeficiència emocional, les habilitats... Per acabar, en les nostres aules, haurem de trencar tòpics sobre la immigració i afavorir la convivència. El sistema educatiu és el mitjà mitjançant el qual es formen els nous ciutadans.

S’han de crear espais comuns per compartir experiències, valors... per dialogar, entre persones de diferents cultures.

És molt important que l’administració pública, concretament la Inspecció de Treball, hauria d’actuar perquè es respectessin els drets laborals de tots els espanyols, incloses les dones immigrants. El problema és que a Espanya l’Administració no fa el que seria desitjable i molts de ciutadans, per estalviar diners, prefereixen actuar al marge de la llei, no fer contractes i no respectar els drets dels treballadors, que en el cas de les dones immigrants és doblement preocupant per la quantitat de factors de vulnerabilitat social que les envolten.

A tall de reflexió, la societat en general s'hauria d'enriquir amb el contacte amb altres cultures, ja que això implica un canvi en eliminar diferències i crear homogeneïtat, tal com se'ns comenta en el mòdul 1 de l'assignatura, amb el paradigma de l'aculturació del qual es qüestionava Frederick Barth (1969).

Finalment, m'agradaria comentar un paràgraf que s'indica també en el mòdul de l'assignatura, el qual diu que, existeixen unes característiques que són universals de tots els humans: la capacitat de comunicar-nos de manera simbòlica, de transmetre coneixements, de valorar, jutjar, actuar, adaptar-se al medi i transformar-lo.

# data[].attributes.body
Material de referència de l' assignatura: Mòdul didàctic 1. El nou valor de la diferència. Joaquim Beltran.

Friedman, Sebastián (2003): Familia y doméstica. Revista RuidoPhoto, reportatge 4, núm. 4. http://www.7punt7.net/?nu=04

R. Renom, Jordi i Maite Marín, Produccions Nòmades (2011). Veus des de l’exili i el refugi: dones colombianes a Espanya   http://www.youtube.com/watch?v=39gfhX3I-_U

Coixet, Isabel (2008): Cartas a Nora (Curt que forma part de “Invisibles”, un documental produit per Javier Bardem amb la col.laboració de Metges Sense Fronteres) http://www.dailymotion.com/video/x1737we_invisibles-1-cartas-a-nora_school

Sassen, Saskia (2003) : Contrageografías de la globalización. Género y ciudadanía en los circuitos transfronterizos Capítol 2: ““Contrageografías de la globalización. La feminización de la supervivencia” (Pàg. 41-66). http://www.nodo50.org/ts/editorial/contrageografias.pdf

Vega Solís, Cristina (2004). Capítol 3: “Los estratos del cuidado. Condiciones y transiciones realizadas por las mujeres inmigrantes latinoamericanas en los servicios particulares” (Pàg. 96-154). Subjetividades en tránsito en los servicios de atención y cuidado. Ayudas a lainvestigación Francesca Bonnemaison. http://www.diba.cat/documents/233376/233762/dones-descarregapublicacions-

Lind, Amy y Jill Williams (2008): “Afianzando los derechos de las mujeres: militarización fronteriza, seguridad nacional y violencia contra las mujeres en la frontera México-Estados Unidos”, a Mercedes Prieto compiladora, Mujeres y escenarios ciudadanos. FLACSO Ecuador- Ministerio de Cultura, Quito. https://www.flacso.org.ec/biblio/shared/exist_view.php?bibid=10958

Aparicio Gómez, Rosa (2003): "Mujeres inmigrantes: prisioneras del género" Publicado en Aula Intercultural. http://www.aulaintercultural.org/IMG/article_PDF/article_a1768.pdf

Pilar Montañés i Manuel Moyano. "Violencia de género sobre inmigrantes en España. Un análisis psicosocial." Universidad de Granada. http://revistas.javerianacali.edu.co/index.php/pensamientopsicologico/article/vi ew/48/141

Heim, Daniela. Les dones migrants en el treball sexual. El cas de Barcelona. Globalització, gènere i exclusió social. UOC. http://cvapp.uoc.edu/autors/MostraPDFMaterialAction.do?id=199814&ajax=tru e

Mujeres inmigrantes. Víctimas de violencia de género. Amnistía internacional. http://www.es.amnesty.org/temas/refugio-e-inmigracion/mujeres-inmigrantes/

Mujeres inmigrantes. Factores de Exclusión e Inserción en una sociedad multiétnica http://www.ugt.es/inmigracion/mujerinmi.htm

Pérez Grande, María Dolores. "Mujeres inmigrantes: realidades, estereotipos y perspectivas educativas". Revista Española de Educación Comparada, 14 (2008) 137-175 http://www.sc.ehu.es/sfwseec/reec/reec14/reec1405.pdf