# data[].attributes.body
1. Fokusgreb

Persongalleriet og personlig stemme:

Johnny, der gik ned

De andre gik ud. De andre forsvandt. De andre gav op.

Djim sad tilbage i mørket som en gud. Djim sad tilbage som en anden repræsentant. Djim sad tilbage for enden af et drop.

(Jeg-fortælleren) Jeg husker det hele, som var det i går. Jeg stod og så på, men sagde ingenting. Mit hjerte banker blod rundt, som var det en flod, og håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod, det jeg førhen forbandt, med hvad jeg siden forlod. Hvad angår mig selv, blev jeg hængende her.

Handling og udvikling:

Ses gennem karaktererne: Johnny, Djim, de andre og jeg-fortælleren. Et før og et nu opleves ved brug af jeg-fortæller.

Gentagende detalje: Johnny, der er gået ned - dette forsøger at give læseren en konkret virkelighed, som sangens budskab kan forankre sig i.

2. Formgreb

Der er en forbindelse mellem indledning og midte og klimaks. Det ses bl.a., når Djiim går fra Gud til dødeligt menneske. C.V Jørgensen ´forfører´ måske ikke ligefrem i indledningen, men når der siges: “Jeg husker det hele som var det i går” i 1. vers, så forventer læseren, at der senere i teksten kommer noget oplysning om dét, jeg-fortælleren husker.

3. Formuleringsgreb

Billeder, metaforer og lag:
“Lys der ikke ku' købes for penge

Djiim sad tilbage i mørket som en gud”

“Svanesang for fulde gardiner”

Lys og mørke bruges i starten, som billeder på godt og ondt.

Abstrakte størrelser til konkrete billeder/sammenligninger: “De andre forsvandt

som tyve med tiden ingen af os nåede at fange”.

Betydningslag og ordspil: Johnny gik ned, de andre gav op.

Enderim i de tre vers: især når folk omkring mig griner - da drømmene blev lagt i ruiner - hvor mennesker fungerer som maskiner
Tretrinsraketten: mig og mine meningers mod, tanker tapper, til tonerne, for fulde.

# data[].attributes.headline
Gruppe: Linus Pilegaard, Sofie Valentin, Niels Vesterlund, Sarah Mølsted, Frederikke Træholt

# data[].attributes.subject
Gruppe: Linus Pilegaard, Sofie Valentin, Niels Vesterlund, Sarah Mølsted, Frederikke Træholt

# data[].attributes.body
Udvikling i teksten: De går ud, de forsvinder, de giver op

Billedsprog:
Lys der ikke kunne købes for penge

Som en gud, som en flod, som tyve med tiden (Sammenligning)

Til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner

Håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod

Mennesker fungerer som maskiner (Sammenligning)

Jeg-fortælleren har en rolle som bekendt til Johnny og Djiim

Sad tilbage for enden af et drop (Narkoman)

Gentagelse: til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner - strofen virker stærkere, fordi den gentages, og fordi det er den sidste strofe.

# data[].attributes.body
Fokusgreb:

handling og udvikling i personerne. "de andre gik ud / forsvandt / gav op"

Udvikling: Djiim sad tilbage som en gud / en anden repræsentant / for enden af et drop

Håb i første vers - gud. Mere realistisk i sidste vers - for enden af et drop

Sygdomsforløb

Gentagelser: "til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner"

Formuleringsgreb:

Sammenligning af fænomener for at skabe klarhed. Hvad er gud, et fænomen.

Omsætning af abstrakt til konkret - alt er abstrakt.

Med den tilværelse man forsøger at forsøde : "med det liv i hænderne han søgte at forsøde"

Virkemiddel i sangtekst:

gentagelser giver teksten mere mening. Opbygning af den fulde forståelse.

Lyde, rim

# data[].attributes.headline
Simon Ottesen, August Stenbroen og Rasmus Spaabæk

# data[].attributes.subject
Simon Ottesen, August Stenbroen og Rasmus Spaabæk

# data[].attributes.body
Billedsprog:
- De gik ud som lys, lys, der ikke kunne købes for penge
- Til tonerne fra livets melodi, en svanesang for fulde gardiner
Det er en kliché, man går ud med et brag (dør).
- Da drømmene blev lagt i ruiner til tonerne fra livets melodi

- Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod (sammenligning)

Formgreb:
Der er personer, der dør og forsvinder

Sammenligninger:
- som en gud
- som et lys

Kronologisk opbygning:
først bliver vi introduceret til Johnny og Djim og bliver fortalt om deres skæbner

Formuleringsgreb:
- Sammenligning af fænomen for at skabe en form for klarhed; Gud er et fænomen
- Omsætning af nogle abstrakte ting til noget konkret - alt er lidt abstrakt.

Virkemiddel:
- gentagelse er en stor del af teksten, for at få den til at give mere mening.

# data[].attributes.headline
Mikkel Gøtzsche, Sylvester Røn, Mads Aagurd og Jonas Kjærsgaard

# data[].attributes.subject
Mikkel Gøtzsche, Sylvester Røn, Mads Aagurd og Jonas Kjærsgaard

# data[].attributes.body
Billedsprog:
- De andre forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange
- De andre gik ud, som lys, der ikke kunne købes for penge
- Håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod (det er ligeledes bogstave-rim)

Kliché:
- Jeg husker det, som var det i går
- Drømmene blev lagt i ruiner

Formgreb - forførende indledning
- "Johnny gik ned, de andre gik ud" forfører læseren. Det vækker opsigt, at han går egne veje.

Rim og rytme - gentagelser
- "Johnny gik ned" går igen og skaber rytme.
- "De andre" går også igen.
- "Mit hjerte blod rundt som var det en flod"

Udvikling i teksten:
- De andre går ud, forsvinder og giver op

# data[].attributes.body
Fokusgreb

”Jeg husker det hele, som var det i går. Især når folk omkring mig griner…” - personlig stemme.

”Jeg stod og så på, men sagde ingenting…” - personlig stemme.

”Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod & håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod det jeg førhen forbandt med hva' jeg siden forlod.” - personlig stemme, handling, vendepunkt.

”Hvad angår mig selv, blev jeg hængende her…” - personlig stemme.

”Johnny gik ned de andre gik ud som lys der ikke ku' købes for penge Djiim sad tilbage i mørket som en gud & gjorde det utvivlsomt lidt for længe.” - vendepunkt, før og efter, observationer.

”Djiim sad tilbage som en anden repræsentant for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange. Jeg stod & så på men sagde ingenting da drømmene blev lagt i ruiner.” - vendepunkt, udvikling.

”Til tonerne fra livets melodi…” - observation.

Formgreb

”Johnny gik ned de andre gik ud som lys der ikke ku' købes for penge Djiim sad tilbage i mørket som en gud & gjorde det utvivlsomt lidt for længe.” - forførende indledning, da man undres over, hvad det vil sige, at Djiim sad i mørket som en gud, og hvorfor han sad der for længe.

”Djiim sad tilbage for enden af et drop med det liv i hænderne han søgte at forsøde. Hvad angår mig selv blev jeg hængende her hvor mennesker fungerer som maskiner til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner.” - forløsende klimaks, hvor man vender tilbage til Djiim, der sad, fra indledningen og finder svar på sin undren.

Formuleringsgreb

”som lys der ikke ku' købes for penge Djiim sad tilbage i mørket som en gud…” - først metafor om lyset og så en sammenligning mellem Djiim og en gud.

”Jeg husker det hele som var det i går.” - en talemåde eller metafor eller kliché, om man vil.

”til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner.” - meget billedsprogligt med metaforen om først livets melodi og så talemåden ”for fulde gardiner”.

”de andre forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange.” - sammenligning.

”Djiim sad tilbage som en anden repræsentant.” - sammenligning.

”da drømmene blev lagt i ruiner.” - metafor.

”Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod…” - sammenligning.

”med det liv i hænderne…” - metafor.

”hvor mennesker fungerer som maskiner…” - sammenligning/metafor.

# data[].attributes.body
Fokusgreb:

Teksten har en personlig stemme, som er en jeg-fortæller, der husker tilbage og beskriver sine egne erindringer. Jeg-fortælleren er med til at gøre teksten mere personlig.

Eksempelvis her: “Jeg husker det hele som var det i går

især når folk omkring mig griner”

Der en udvikling hos “de andre”, som starter med at “de andre gik ud”, “de andre forsvandt” og “de andre gav op.” Der er også en udvikling i Djim, der går fra at være ophøjet til en Gud (udødelig) til at sidde tilbage med et drop (være dødelig).

Formgreb:

Fængende indledning. Hvad betyder det, at Johnny går ned? Og hvorfor går han ikke sammen med flokken - ‘de andre’? Det er med til at fastholde læserens, da man gerne vil vide, hvad der sker.

Der er en forbindelse mellem de tre vers, hvor Djim indgår i. Han starter sangen med at være udødelig (Gud) og slutter sangen med at være dødelig (Djiim sad tilbage for enden af et drop med det liv i hænderne han søgte at forsøde). Djims udvikling er med til at fastholde læserens interesse.

Epifor: “til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner” gentages tre gange i løbet af digtet, hvilket er med til at binde indledning, midte og slutning sammen.

Formuleringsgreb:

Der er generelt meget billedsprog i teksten. Det er med til at give teksten liv og forstærker afsenders budskab.

Abstrakte størrelser til konkrete billeder:

“de andre forsvandt, som tyve med tiden ingen af os nåede at fange”

“de andre gav op, som var de allerede familiære med de døde”

“de andre gik ud, som lys der ikke ku' købes for penge”

“mit hjerte mit blod rundt som var det en flod”

Drej de velkendte vendinger:

“en svanesang for fulde gardiner”

“som lys der ikke ku' købes for penge”

“det liv i hænderne han søgte at forsøde”

Johnny gik ned - gentagelser, som understreger og giver rytme

Der er enderim flere steder i teksten:

“mit hjerte mit blod rundt som var det en flod

& håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod

det jeg førhen forbandt med hva' jeg siden forlod”

“som tyve med tiden ingen af os nåede at fange

Djiim sad tilbage som en anden repræsentant

for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange”

“som var de allerede familiære med de døde

Djiim sad tilbage for enden af et drop

med det liv i hænderne han søgte at forsøde”

# data[].attributes.headline
Gruppe: Nynne, Frederikke, Mathias og Mathias.

# data[].attributes.subject
Gruppe: Nynne, Frederikke, Mathias og Mathias.

# data[].attributes.body
Billeder:
Går ud som lys, der ikke ku' købes for penge.
- Forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange.
- Jeg stod & så på men sagde ingenting
da drømmene blev lagt i ruiner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner.

Fokusgreb:
Udvikling i persongalleri. -     - Forsvinder/dør.
Jeg-person brugt som tilskuer.
Vendepunkt: Jeg stod & så på men sagde ingenting
da drømmene blev lagt i ruiner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner. Fortolkningsspørgsmål om personerne dør, bliver gamle, kommer videre med livet, etc.
- Forankring i steder/episoder: Jeg husker det hele som var det i går
især når folk omkring mig griner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner.
- Djiim sad tilbage for enden af et drop

Anafor:
3 sætninger begynder med "Johnny gik ned"

Epifor:
3 sætninger slutter med "til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner "

Sammenligning:
- som lys(...)
- som tyve(...)
- som en gud
- som var det en flod

Bogstavrim:
- håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod

Metafor:
- Jeg husker det hele som var det i går.
- "drømmene blev lagt i ruiner"
-

Kronologisk opbygning - som læser bliver man fastholdt, når man bliver nysgerrig på Jhonny og Djiims skæbner.

Formuleringsgreb:
Ingen afveksling mellem det abstrakte og konkrete. Selv op til læseren at omsætte teksten til konkrete billeder.

- & håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod

# data[].attributes.body
Johnny gik ned (Bogstave rim: gik ned, gik ud – skaber rytme)
de andre gik ud
som lys der ikke ku' købes for penge (Formuleringsgreb: meget billedeligt – sammenligning med ovenstående. Det er en metafor for et eller andet, men vi fatter ikke hvad)
Djiim sad tilbage i mørket som en gud (bibel reference, allusion. Sammenligning

& gjorde det utvivlsomt lidt for længe
Jeg husker det hele som var det i går (kliche vending.
især når folk omkring mig griner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner (Hold kæft det er billedligt. Savnesang, livets melodi = døden! Gitte Luk – du er vild med døden! Reference til døden)

Johnny gik ned
de andre forsvandt
som tyve med tiden ingen af os nåede at fange (sammenligning = forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange)
Djiim sad tilbage som en anden repræsentant
for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange
Jeg stod & så på men sagde ingenting
da drømmene blev lagt i ruiner (metafor for at drømmene er DØDE! Fokusgreb – den personlige stemme)
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner

Måske et par allusioner, vi slet ikke fatter J

Ensomt banker
mit hjerte mit blod rundt som var det en flod (rytme, massere af rim, gentagelse
& håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod (reference til blodet igen: tapper. Tanker, tapper = bogstavrim. Tapper og mod – reference, forskellige ordbetydning.)
det jeg førhen forbandt med hva' jeg siden forlod (fokusgreb – den personlige stemme. Billedligt)

Johnny gik ned
de andre gav op
som var de allerede familiære med de døde (Familiære = metafor for at være tæt knyttet til døden, at være rolig omkring det)
Djiim sad tilbage for enden af et drop
med det liv i hænderne han søgte at forsøde (Han tager stoffer! Igen reference til forrige vers ’tapper’ ’blod’.)
Hvad angår mig selv blev jeg hængende her (rim og rytme)
hvor mennesker fungerer som maskiner (metafor, ingen følelser)
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner (livet går kun en vej – mod døden – det er livets melodi)

# data[].attributes.body
1. Fokusgreb

Teksten får en personlig stemme jeg-fortælleren, der beskrivr sine erindringer. Der er en udvikling i fortællingen i starten af hver af de tre vers: “de andre gik ud”, “de andre forsvandt”, “de andre gav op”.

1. Formgreb

Den forførende indledning kommer i at Johnny gik ned. Hvad betyder det at gå ned? Derpression, stress og selvfølgelig død. Man bliver trukket med ind i tankerne om hvad der er sket med Johnny.

“Jeg husker det hele som var det i går

især når folk omkring mig griner

til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner

Johnny gik ned

de andre forsvandt

som tyve med tiden ingen af os nåede at fange

Djiim sad tilbage som en anden repræsentant

for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange”

I dette ser man hvordan der med en uddybende forklaring fastholder modtageren ved at giver lidt flere informationer til det ellers mystiske første vers.

Til sidst kommer forløsningen, hvor C.V Jørgensen konkluderer på hvad der er hændt siden Johnny gik ned.

“Djiim sad tilbage for enden af et drop

med det liv i hænderne han søgte at forsøde

Hvad angår mig selv blev jeg hængende her

hvor mennesker fungerer som maskiner

til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner”

1. Formuleringsgreb

Der er brugt flere sammenligninger i teksten. Fx “Djiim som en gud” - her ses en sammenligning af Djiim og et fænomen, gud. Og også i sætningen “som tyve med tiden ingen af os nåede at fange” bliver der brugt en sammenligning. Der er et ret højt abstraktionsniveau, og der er ikke rigtig noget der bliver gjort konkret.

Lyde:

“til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner “

Dette gentages mange gange og bliver derfor en understregning og en form for mantra i sangen.

Tekstens opbygning i forhold til enderim er:

Første sætning uden noget at rime på.

Derefter AB-AB

En sætning uden noget at rime på.

Og derpå AA

# data[].attributes.body
Sammenligninger:
de andre gik ud
som lys der ikke ku' købes for penge

Djiim sad tilbage i mørket som en gud

de andre forsvandt
som tyve med tiden ingen af os nåede at fange

Djiim sad tilbage som en anden repræsentant

mit hjerte mit blod rundt som var det en flod

# data[].attributes.body
"de andre gik ud
som lys der ikke ku' købes for penge"
- Måske lidt slidt sammenligning, men den fungerer godt, fordi halvdelen af den er på næste linje

"som tyve med tiden ingen af os nåede at fange"
-  Metaforisk reference til at tiden løber og går stærkt

"da drømmene blev lagt i ruiner"
- Stærk (måske også lidt slidt) metafor på, at noget går i stykker

"Ensomt banker
mit hjerte mit blod rundt som var det en flod"
- Igen en sammenligning, som man levende kan forestille sig

"& håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod"
- Jeg kan godt lide den sætning. Jeg tror, det er, fordi jeg ikke helt forstår den. Der virker til at være meget mening gemt i den. Det er i hvert fald en metafor. Og lækkert bogstavrim.

Derudover starter Carsten hvert vers med samme sætning efterfulgt af, at de andre gør noget lidt andet og lidt værre, end de gjorde sidst. Det giver en god fornemmelse af tryghed at vende tilbage til samme formulering - det samme kan i øvrigt siges om den sidste linje hver gang.

Teksten har en personlig stemme, som tager os gennem sine tanker og oplevelser. Det skaber et stærkt tilhørsforhold til og identifikation med jeg-fortælleren.

# data[].attributes.headline
Lasse Brohammer, Emil S. Andersen & Kristian Farmand Korotayev

# data[].attributes.subject
Lasse Brohammer, Emil S. Andersen & Kristian Farmand Korotayev

# data[].attributes.body
Fokusgrebene

Persongalleriet går gennem en udvikling. Nogle gir op, andre forsvinder osv. Derudover går personerne i udvikling personligt, bl.a. Djiim som ”gud”. Derudover er der gentagelse. ”Johnny gik ned” går igen flere gange. Og det efterfølges af hvad de andre gør derefter.

Formuleringsgrebne
Her kan man igen nævne Djiim -> Gud tingen. Der er også andre sammenligninger, som dog ikke konkretiseres. Det er tydeligt at der abejdes med en form for metaforforståelse så at sige. Det gør et mere levende for lytteren/læseren.

# data[].attributes.body
Fokusgreb:

Personlig stemme - Johnny gik ned, de andre gik ud, de andre forsvandt og de andre gav op. Der er også en form for rytme i det.

De andre gik ud, som lys der ikke ku’ købes for penge - sammenligning - meget stærke billeder der bliver skabt igennem denne sammenligning.

Der er flere eksempler på formuleringsgreb i sangen.
Sammenligning: “Djiim sad tilbage i mørket som en gud” og “Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod”
Metafor: “Til tonerne fra livets melodi en svanesang”
Billedskabende sprog: “da drømmene blev lagt i ruiner” og “Djiim sad tilbage for enden af et drop”
Velkendte vendinger: “Jeg husker det hele som var det i går” og “for fulde gardiner”
Gentagelser (med små ændringer): “Johnny gik ned, de andre gik ud”, “Johnny gik ned, de andre forsvandt” og sidst “Johnny gik ned, de andre gav op”

Formgreb
Der er ikke en decideret indledning i sangen, men vi følger en udvikling, og det gør, at det bliver interessant at følge med hele vejen igennem. Sangen starter med Johnny gik ned - det er lidt fængende, for hvad betyder det egentlig?

# data[].attributes.body
Jeg-fortæller

Gør teksten personlig, man oplever historien fra jeg-fortællerens synsvinkel

Jeg-fortælleren sammenligner datiden og nutiden

“Jeg stod & så på men sagde ingenting
da drømmene blev lagt i ruiner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner”

Udvikling

Jeg-fortælleren oplever en udvikling hos de andre, der først “gik ud”, derefter “forsvandt” og til sidst “gav op”.

Samtidig sker der en udvikling omkring Djiim, der går fra at være en gud til at “sidde for enden af et drop”. Han går fra at være udødelig til dødelig.

Billedsprog

Der bliver brugt meget billedsprog, hvilket gør teksten livlig og spændende. Det skaber en stemning.

“gik ud som lys der ikke ku’ købes for penge”

“til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner”

“da drømmene blev lagt i ruiner”

“med det liv i hænderne han søgte at forsøde”

Sammenhæng mellem start, midte og slut

Versene starter med “Johnny gik ned, de andre …”

Djiim indgår i alle 3 vers

Jeg-fortælleren indgår i alle 3 vers

Versene slutter med “til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner”

Gentagelserne giver samtidig en rytme og et flow i sangen. Det giver sangen mening at der sker en udvikling.

Rim

“som tyve med tiden ingen af os nåede at fange
Djiim sad tilbage som en anden repræsentant
for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange”

“mit hjerte mit blod rundt som var det en flod
& håbløse tanker tapper mig for mine meningers mod
det jeg førhen forbandt med hva' jeg siden forlod”

“som var de allerede familiære med de døde
Djiim sad tilbage for enden af et drop
med det liv i hænderne han søgte at forsøde”

# data[].attributes.body
Billedsprog:
- De andre forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange
- Lys der ikke kunne købes for penge
- Da drømmene blev lagt i ruiner

Fokusgreb:
Det er en jeg-fortæller i datid.
Det virker, som om jeg-fortælleren husker tilbage og mindes tidligere ting. Der sker en udvikling hos de andre personer som går videre, hvor Djims udvikling i stedet er at han går fra at være en ophøjet Gud til at sidde alene.

Formuleringsgreb:
Teksten benytter sig af sammenligner. Djim der er som en Gud og senere, hvor Djim sidder, som en repræsentant.

# data[].attributes.body
Johnny og Djiim - Formidlingsgreb

·      Fokusgreb

C. V. Jørgensen benytter sig af jeg-fortæller. Det betyder, at vi hurtigt bliver bragt med ind i historien.

Han skriver i datid, der modsat jeg-fortælleren skaber en vis distance. Måske for at skabe den stemning, som Johnny og Djiims skæbne berettiger til.

En distanceret skildring af en gruppe mennesker, der har deres tid sammen på et værtshus eller måske i et hårdt narkomiljø.

Johnny er i vores tolkning nu død, de øvrige venner har forladt livet på barstolen eller fixerummet og efterladt Djiim, der sidder tilbage. Tilbage med en nål i armen eller en flaskeøl, der simulerer et drop.

·      Formgreb

Meget lineær fortælling, hvor Johnny er “nede”, de andre er væk mens Djiim sidder tilbage. Den eneste “rigtige” udvikling kommer i de refleksioner, jeg-fortælleren har om minderne.

·

Formuleringsgreb

Metafor:

“Som lys der ikke ku' købes for penge.”

“Forholdsordet “ned”, nærmest en kliché, død.”

“De andre forsvandt som tyve med tiden ingen af os nåede at fange.”

Sammenligning:

”Djiim sad tilbage i mørket som en gud.”

“Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod”

Billede: “Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod.”

“Hvor mennesker fungerer som maskiner.”

Rim: griner/ruiner/maskiner rimer på gardiner

“(...) tonerne fra livets melodi, en svanesang for fulde gardiner” gentages, men med varierende opbygning

# data[].attributes.body
Formgreb:

"Johnny gik ned de andre gik ud" - Anslaget virker fængende, fordi man bliver nysgerrig på, hvad det betyder at Johnny går ned og hvem de andre er. Det er ikke nemt at tyde hvad det reelt betyder at Johnny gik ned, og derfor er man nødt til at fortsætte for at få en forklaring.

Der sker en udvikling med Djim undervejs i sangen. I starten sammenlignes han med en gud og dermed udødelig, og ender med at ligge med drop, hvilket gør ham dødelig. Det gør at vi fastholdes teksten og læser videre. Ligeledes er der en udvikling med "de andre". Vi præsenteres første gang for dem i anslaget, hvor "de gik ud", og de optræder senere i teksten hvor "de forsvandt" og til sidst "gav op".

Fokusgreb:

Teksten fortælles af en jeg-fortæller, der gør historien personlig. Den personlige stemme er tydelig, fordi jeg-fortælleren er en del af historien og kommer med erindringer om fortiden. Jeg-fortælleren er ligesom med på sidelinjen hele tiden.

Formuleringsgreb

Sammenligninger:

Der er en del sammenligninger gennem hele teksten: "som lys der ikke ku købes for penge, Djim sad tilbage i mørket, som en gud" – her bliver Djim som person sammenlignet med fænomenet en gud.

Et andet eksempel er: "Ensomt banker mit hjerte mit blod rundt som var det en flod" – der sammenlignes blodet med en rindende flod.

Talemåder, metaforer og klichéer:

"Jeg husker det hele, som var det i går" – et eksempel på en talemåde/kliché vi alle kender.

"som lys der ikke ku' købes for penge" – en talemåde om "noget" der ikke kan købes for penge, fordi det er uvurderligt.

Han bruger også metaforer undervejs. Et eksempel herpå lyder: "som tyve med tiden ingen af os nåede at fange" – han laver her en metafor om at tiden går for stærkt.

"hvor mennesker fungerer som maskiner" – en metafor for at menneskene er kolde og følelsesløse.

# data[].attributes.headline
Martin Mauricio, Frederik Vinding og Emma Brink

# data[].attributes.subject
Martin Mauricio, Frederik Vinding og Emma Brink

# data[].attributes.body
Fokusgreb:

- ”Jeg-fortæller” i datid, husker tilbage

- forholdsvis aktiv rolle – først i hvert vers handler det om Johnny og Djiim, sidst handler det om jeg-fortællerens tanker/minder

- Handling i form af de første to linjer i hvert vers: ”Johnny gik ned, de andre gik ud” –> ”Johnny gik ned, de andre forsvandt” -> ”Johnny gik ned, de andre gav op”

Formgreb:

Anslaget fortæller os, at der sker noget med Johnny. ”Johnny går ned – psykisk eller fysisk? Dør han? Hvad sker der?

Midterstykket udfolder en konflikt –hvilke drømme bliver lagt i ruiner?

Klimaks viser en tydelig ændring – Djiim går fra at være ”Gud” til at sidde med drop i armen.

Formidlingsgreb:

- Gentagelser i starten af hvert vers: ”Johnny gik ud” -> er med at føre handlingen frem

- Sammenligning - ”som tyve, ingen kunne fange”

- modsætninger – Lys og mørke – godt og ondt?

- Rim: krydsrim – griner/gardiner – længe/penge

# data[].attributes.body
Fokusgreb:

- ”Jeg-fortæller”

- jeg-fortælleren er aktiv – starten på versene handler det om Johnny og Djiim, hvor slutningen handler om jeg’et, der tænker tilbage

- Handlingen ligger i starten af versene, fx: ”Johnny gik ned, de andre gik ud” ”Johnny gik ned, de andre forsvandt”

Formgreb:

I anslaget kan vi læse, at der sker noget med Johnny. ”Johnny går ned” Men hvordan? Hvad sker der?

Midten er præget af en konflikt – der er nogle drømme, som er lagt i ruiner, og igen er vi nysgerrige.

Formidlingsgreb:

- Alle vers starter med den samme sætning ”Johnny gik ned” -> det skaber fremdrift i sangen

- Sammenligning - ”som tyve, ingen kunne fange” ”hvor mennesker fungerer som maskiner”

- Rim: enderim ABABCC – ud/gud – penge/længe – griner/gardiner

# data[].attributes.headline
Sophie Lier, Søren Ølhom Knudsen, Ronja Alberte 

# data[].attributes.subject
Sophie Lier, Søren Ølhom Knudsen, Ronja Alberte 

# data[].attributes.body
Fokusgreb

Der bliver observeret fra en jeg-fortæller, der fortæller Djiim, Johnny og ’de andres’ historie. Persongalleriet er begrænset, men let at forholde sig til.

Johnny gik ned, de andre gik ud

Johnny gik ned, de andre forsvandt

Johnny gik ned, de andre gav op

Gentagelsen giver vendepunkter og understreger rejsen for johnny og Djiim.

Formgreb

Djiim går igennem en rejse, fra den udødelige gudefigur til et dødeligt menneske i drop. ’De andre’ forsvinder også længere og længere væk.

Formuleringsgreb

Sammenligninger:

Igennem hele teksten anvendes sammenligninger hyppigt. Hans hjerte banker blod som en flod, og mon ikke han også sidder i mørket som en gud.

Talemåder:

Omkring sig smider C.V. Jørgensen også talemåder. Han husker det, som var det i går.

Rim:

Der bliver brugt rim i teksten, hvilket giver rytme og fremdrift.

Fx.
som lys der ikke ku' købes for penge

Djiim sad tilbage i mørket som en gud
& gjorde det utvivlsomt lidt for længe

især når folk omkring mig griner
til tonerne fra livets melodi en svanesang for fulde gardiner

som tyve med tiden ingen af os nåede at fange

Djiim sad tilbage som en anden repræsentant

for datidens kliker uvirksom men slet ikke bange

Gentagelser:

Johnny går rigtigt meget ned i denne sangtekst. Faktisk i starten af næsten alle versene. Han runder tit af med livets musik for fulde gardiner ligeledes. Det skaber rytmik og afgrænsning for “afsnit” eller “vers”