# data[].attributes.body
Viides ja viimeinen merkintä

Viimeinen kerta esiintymistaitoa ja myös tunti jolloin oli minun vuoroni esittää vaikuttava puheeni. Tätä tuntia olin jännittänyt ensimmäisestä kerrasta lähtien! Yritin olla koko päivän lietsomatta itseäni ja miettimättä puhetta, tein kaikkea muuta ja keskityin muiden puheisiin oikeasti kunnolla ihan siihen asti kunnes tuli oma vuoroni pitää puhe.

VAIKUTTAVAN PUHEEN ITSEARVIOINTI-TEHTÄVÄ

1. VALMISTAUTUMINEN

Päätin ensin, että olisin pitänyt puheen verkostoitumisesta, sillä koin sen ajankohtaiseksi ja olen mielestäni hyvä siinä niin ajattelin, että saisin koottua tästä tärkeästä aiheesta hyvän puheen. Tein itselleni selkeät ja kattavat muistiinpanot verkostoitumisesta ja olin koonnutkin puheen jo melkein kokonaan. Puhetta edeltävänä päivänä kuitenkin en kokenut puhetta hyväksi enkä luontevaksi. Jostain syystä vaihdoin aiheeni turkistarhaukseen. Koska siitä minulla on aina ollut vahva mielipide niin ajattelin, että aiheesta joka minua koskettaa tulee vakuuttavampi puhe.

Harjoittelin puhetta paljon kotona peilin edessä ja kellotin jokaisella kerralla. Puheesta tuli koko ajan enemmän luontevampaa ja kun rentouduin niin puhetta tuli myös paljon enemmän. Olin varma, että tällä hyvällä treenillä puheeni myös luokan edessä onnistuisi. Kuitenkin kun piti esiintyä niin jännitin niin paljon, että en meinannut muistaa mitä piti sanoa ja ääni värisi hirveästi. Eli harjoitusta olisi luultavasti tarvinnut enemmän.

Puhe turkistarhauksesta ei periaatteessa ollut ajankohtainen, sillä tällä hetkellä tekoturkikset on nouseva trendi. Mutta olen aina ollut niin eläinrakas, että en ole voinut sietää turkistarhausta elinkeinona, niin halusin avata aihetta, millaista se voi pahimmassa tapauksessa olla.

2. ESIINTYMINEN

2.1. Omat havainnot videosta

Ensinnäkin on ihan hirveetä katsoa itseään videolta pitämässä paniikissa puhetta... Puhe hetkessä jännitti niin paljon, että kädet ja ääni värisi kun haavan lehdet. Yritin selkeästi vältellä yleisöön katsomista katsomalla kuvaa taululla. Ja alkuun jopa puhuin melkein kokonaan selkä yleisöön päin. Itseäni harmitti, kun video jota yritin näyttää ei näkynyt sillä tavalla miten sen piti ja siksi loppu meni vähän sähläämiseksi. Aikalailla sain kuitenkin sanottua kaiken, mitä oli tarkoituskin sanoa.

2.2. Kirjalliset palautteet

Olin positiivisesti yllättynyt palautteista. Itsestä tuntui, että jännittäminen oikein loisti kaikille. Jokaisessa kolmessa lapussa kehuttiin selkeyttä ja hyviä esimerkkejä. Sanomista kuitenkin sain valkokankaalle katsomisesta ja käsien ristissä pitämisestä, mikä on ihan oikeutettua ja jotka huomasin itsekkin. Oli mukava lukea, kun yhdessä palautteessa sanottiin, että olin itsevarma ja uskottava koko puheen ajan, sillä siltä ei kyllä tuntunut.

Eli näiden muutaman lapun perusteella onnistuin olemaan uskottava, mutta ensi kerralla kädet pois rististä ja katse valkokankaasta yleisöön.

3. Jälkeenpäin ja vaikutukset tulevaan

Heti esiintymisen jälkeen oli helpottunut fiilis, kun sai sen alta pois ja sai katsoa rauhassa vielä muutaman esityksen mitä oli jäljellä. Ei tullut kyllä tunnetta, että voisin tehdä saman pian uudelleen.:D Keskusteluakin syntyi esiintymisen jälkeen. Ei kesken tunnin, mutta tunnin loputtua keskustelin muutaman kanssa aiheesta ja jatkoimme vielä ruokalassakin. Aihe on kyllä semmoinen, joka herättää kysymyksiä ja eriäviä mielipiteitä.
Opin sen, että ensikerralla, jos laitan taululle havaintomateriaalia, en tuijota sitä vaan annan sen olla sielä ihan omassa rauhassaan ja keskityn enemmän yleisöön. Liikehdintää on hyvä tehdä puheen aikana, mutta sen pitää olla hallittua ja sopivissa määrin. Kaikki ylimääräinen "no niin" yms saa jäädä pois .

Muutama asia vielä, joita opin muiden esiintymisistä:

1. Hallittu liikehdintä
2. Turhat loruilut pois
3. Äänen käyttö, tai ylipäätään puheessa puhua äänen eri painoilla
4. Mahdollisimman pieni muistilappu mukana
5. Kädet saa liikkua rennosti (mutta hallitusti) puhuessa

KATSAUS MENNEESEEN JA TULEVAAN

Reilu kaksi kuukautta sitten aloitimme tämän kurssin ja tuntuu, että aika on mennyt todella nopsaa. Pohdin ensimmäisen kerran päiväkirjamerkintään kehitettävät puoleni, joita oli:
1. Kuunteleminen
2. Katsekontakti
3. Kuullun sisäistäminen

Kun aloin kiinnittää huomiota kuuntelemiseen, huomasin, että olen oikeastaan aika hyvä siinä. En pidä sitä enään heikkoutenani. Tottakai tulee hetkiä, kun keskittyminen herpaantuu, mutta yleinen kuuntelemisen taito minulla kyllä on.
Katsekontakti tavoitteeni ei ihan täysin toteutunut pitäessä puhetta, mutta kyllä silti olin tyytyväinen itseeni. Tärkeintä on, että ei lue suoraan paperista.
Kuullun sisäistämisen kanssa olen vielä vaiheessa, joten sen treenaus jatkuu.
Kurssi itsessään oli avartava ja mukava. Esiintymisen taitoa on aina tarvittu ja tullaan koko ajan tarvitsemaan pitkin elämää, joten se on tärkeä taito, mitä pitää myös treenata ja jumpata jatkuvasti.

# data[].attributes.body
Neljäs merkintä

Oli mukavaa kuunnella toisten puheita. Varsinkin kun tällä kerralla ei ollut itselläni puhetta niin sain rennosti katsoa muiden. Vaikkakin jännitin heidän puolestaan melkein yhtä paljon kuin he itse. Suurin osa aiheista oli mielenkiintoisia, joista jopa heräsi uusia ajatuksia.

Aluksi ajattelin, että 4-5 minuuttia on todella lyhyt aika, että eihän siinä kerkiä sanomaan mitään. Mutta puheita kuunnellessa aika tuntui jotenkin paljon pidemmältä ja siihen viiteen minuuttiin mahtui yllättävän paljon asiaa.

Kuusi asiaa, jotka opin ryhmäläisteni puheista:

1.Yleisön huomion kiinnittäminen kysymyksellä
-huomasin, että itse ainakin valpastui, kun puhuja aloitti puheensa kysymyksellä.

2. Harjoittelu
- puheen harjoitteleminen on yksi tärkeimmistä asioista. Puhe on silloin luontevampaa ja sulavampaa

3. Liikehdintä lavalla
- kun puhuja hieman liikkui tai otti askeleita suuntaan tai toiseen niin välittyi rennompi fiilis katsojalle

4. Katsekontakti
- Yksi tärkeimmistä. Oli melkein kaikilla todella hyvin hallussa!

5. Puheen punainenlanka
- ilman selkeää punaista lankaa, aihe lähtee helposti harhailemaan ja katsoja hämmentyy, että mistä oikein olikaan kyse

6.  Havaintomateriaali
- Itse tykkäsin ainakin, jos oli joku pieni havaintomateriaali esimerkiksi ihan vain vaikka yksi kuva.

# data[].attributes.body
ESIINTYMISJÄNNITYS

Melkein jokainen ihminen, joka on joutunut esiintymään jonkin näköisen yleisön edessä, on jännittänyt tilannetta. Jo tarha ja ala-aste ajoista asti voi muistaa kuinka jännittävää oli jopa kertoa oma nimensä uuden ryhmän edessä. Mitä jos nimen lausuu vaikka väärin? Minulla oli pienenä r-vika, jota jännitin aina sanoessani sukunimeni tai minkä vain sanan jossa oli r-kirjain. Vaikka olin todella nuori, reilu 5-vuotias, opin kiertelemään sanoja, joita en osannut lausua kunnolla. Keksin jokaiselle sanalle aina synonyymin, jonka sanominen ei tuottanut hankaluuksia. Pelkona oli, että luokkatoverit nauraisivat minulle eikä ottaisi tosissaan mitään, mitä sanoin.  Onnekseni opin r-kirjaimen jo ensimmäisen luokan aikana.

Syitä esiintymisjännitykselle

Esiintymisjännitys on yksilöllistä. Jännitykseen yleensä liittyy henkilön yksilölliset tekijät, kuten:

1.    tausta

2.    persoonallisuus

sekä tilannetekijät

1.    yleisön koko

2.    puhetilanteen luonne.

Jos esiintyjän aikaisemmat kokemukset ovat esiintymisestä positiiviset, hän yleensä hakeutuu esiintymään uudelleen.  Jos taas kokemukset ovat negatiivisia, esiintyjä pelkää tilanteita enemmän, on epävarma ja pahimmassa tapauksessa syntyy taipumus vältellä puhetilanteita.

Ihminen, joka vaatii itseltään paljon ja on niin sanotusti perfektionisti, saattaa kokea myös vahvaa esiintymisjännitystä. Pelko siitä, että suoritus ei ole täydellinen itsensä eikä yleisön mielestä aiheuttaa paineita. ( Lähde: http://kielijelppi.virtamieli.fi/puheviestinta/esiintymisjannitys-ja-viestintaarkuus)

Mitä jännityksen aikana tapahtuu?

Omien kokemuksien pohjalta ensimmäisenä, kun kuulee edes että jossain vaiheessa kurssia on pidettävä puhe, esitelmä tai ylipäätään mikä vain luokan/yleisön edessä pidettävä puhe, minua kouraisee vatsanpohjasta. Alan heti ajattelemaan muita luokalla olijoitani. Vertaan itseäni heihin ja alan kuvittelemaan, että en osaa edes koota tekstiä, joten miten osaisin pitää puheen luokan edessä, saati sitten vakuuttaa kuulijani. Iholleni alkaa myös nousta tuska hiki kun mieleni käy tilannetta läpi kauhukuvien kera. Tilanne kuitenkin rauhoittuu, kun tajuaa, että jokainen luokkatoverini joutuu kokemaan saman tilanteen ja siitä ei voi livistää. Löysin hyvän taulukon, joka listaa jännittävään tilanteeseen liittyviä kokemuksia.

Fyysisiä tuntemuksia • pulssin kiihtyminen
• pinnallinen, tiheä hengitys
• hikoilu
• punastuminen
• käsien vapina
• jalkojen tärinä
• äänen väriseminen, änkytys
• suun kuivuminen
• pahoinvointi, vatsaoireet
• virtsaamis- ja ulostamistarve
• erilaiset kivut ja säryt
• huimaus

Psyykkisiä muutoksia
• keskittymiskyvyn heikkeneminen
• halu paeta tilanteesta
• ahdistuneisuus
• huomion kiinnittyminen itseen
• automaattiset, katastrofaaliset ajatukset
• kielteiset mielikuvat
• pelko muiden huomion kohdistu- misesta itseen
• pelko, mitä muut ajattelevat
• virheiden tekemisen pelko
• häpeän tunne

(Lähde: http://www.yths.fi/filebank/2316-Jannittajaopas-2013.pdf)

Apuja jännitykselle

Kun aloin etsimään lähteitä esiintymisjännityksen helpottamiseksi, tuli pelottavan paljon sivuja, joissa oli ehdotettu erilaisia lääkkeitä. Niinkin normaali asia kuin jännittäminen ja siihenkin tarjotaan lääkkeitä. Mielestäni terveellisempi vaihtoehto on erilaiset hengitysharjoitukset ja enemmän mieltä auttavat apukeinot.

Jonkin aikaa selailtuani kaiken maailman sivustoja löysin vihdoin mielestäni aikas hyvän 13 kappaleen vinkkilistan, joilla kuulemma nujertuu esiintymisjännitys. Listaan tähän omat henkilökohtaiset suosikkini.

Valmistaudu ajoissa – liian aikaisin et voi valmistautua. Siitä tulee varmuutta.

Jos jännitys on aivan kauhea, totea yleisöllesi hymyillen, että jännittääpä nyt kauheasti. Sekin helpottaa jo paljon, ettei jännitystä tarvitse peitellä

Muista, että täysin itsevarma, hiottu ja kiillotettu teflon-puhuja ei ole kiinnostava. Puhu siis aidosti, omana hauraana itsenäsi, vahvasti läsnä ollen.

Muista, että yleisösi haluaa sinun onnistuvan!

(Lähde: http://willetway.fi/13-vinkkia-joilla-nujerrat-esiintymispelon/)

Kokemuksia

Itse henkilökohtaisesti olen jännittänyt esiintymistä pienestä pitäen. Harrastin tanssia viisivuotiaasta noin 18-vuotiaaseen asti. Kilpailimme sm-tasolla, joten meillä oli vuoden aikana useampia esiintymisiä ja kilpailuja, joihin joutui aina preppaamaan itsensä, että jännityksen ohella muisti aina koko koreografian ja ilmeet myös ohjelman mukaan. Mutta sen muistan myös, kuinka esiintyminen oli parasta, fiilis sen jälkeen, kun koreografia oli mennyt täysin nappiin ja oli niin ylpeä itsestään ja koko joukkueesta.

Yksi parhaista ystävistäni, joka oli myös joukkueessa, kärsi pahasta esiintymisjännityksestä. Melkein jokaisen esiintymisen jälkeen, kun siirryimme lavalta taakse, hän oksensi ensimmäiseen roskakoriin. Hänen jännityksensä purkautui sillä tavalla. Mielenkiintoista tässä oli se, että hän teki työkseen promo hommia. Eli hän seisoo ständillä ja esittelee tuotteita ja on itse esillä kaiken aikaa ja se ei jännitä häntä yhtään.

Pyrimme aina ennen esitystä lavan takana unohtamaan esiintymistilanteen ja teimme kaikkea muuta. Pompimme, teimme omia koreografioita, nauroimme ja pidimme hauskaa siihen asti, kunnes meidät kuulutettiin lavalle, haimme omat paikkamme ja odotimme koreografian alkua. Syke siinä kohtaa oli aina todella korkealla ja jännitti niin paljon, että kädet tärisivät. Saman tien, kun oli päässyt alkuun niin jännitys katosi ja nautin esiintymisestä.

Mielestäni jännittäminen on inhottava tunne, mutta jollain tasolla siitä kuitenkin nauttii. Pitäisi itse tehdä palvelus itselleen ja hankkiutua tilanteisiin, joissa joutuu ylittämään omat mukavuusalueensa rajat. Se ei ole helppoa eikä mukavaa, mutta varmasti palkitsevaa ja täysin sen väärti.

Lähteet:

http://kielijelppi.virtamieli.fi/puheviestinta/esiintymisjannitys-ja-viestintaarkuus

http://www.yths.fi/filebank/2316-Jannittajaopas-2013.pdf

http://willetway.fi/13-vinkkia-joilla-nujerrat-esiintymispelon/

# data[].attributes.body
Kolmas merkintä

Kolmas tunti oli täynnä uutta tietoa. Periaatteessa sellaista, minkä itse ns tiedostaa , mutta ei osaa hyödyntää niitä omassa elämässä.
Päivän aiheina oli: 1. havainnollistaminen
2. jäsentäminen
3. kohdentaminen
4. vaikuttaminen ja
5. perusteleminen
Jokainen näistä kohdista piti sisällään paljon informaatiota. Ehkä eniten uutena asiana minulle tuli kuinka pitää miettiä myös missä kohdassa pitää puheensa. Ei riitä että miettii miten painottaa ääntään tai kummalle jalalle nojaa tai heiluuko kädet liian lujaa, vaan pitää myös miettiä onko puhe alku- vai loppupäässä tilaisuutta, miten yleisö jaksaa kuunnella.

Tunnilla tehdyt ryhmätehtävät olivat avartavia. Kun niin moni joutuu miettimään samaa asiaa, on hienoa miten tulee paljon erilaisia näkökulmia ja itsekkin ajattelee enemmän kuin oman boxinsa sisäpuolelta.  Varmasti sain nyt eväitä omaan tulevaisuuteen miettien omien puheiden sanavalintoja, valaistusta, äänenkäyttöä tai mitä apukeinoja voi esityksen aikana käyttää. Se on sitten eri asia milloin näitä oppii käytännössä hyödyntämään, mutta on ainakin korvan takana.

https://www.ted.com/talks/luvvie_ajayi_get_comfortable_with_being_uncomfortable#t-32001

Kesti pitkän aikaa, että sain valittua yhden mistä tekisin tämän tehtävän. Kävin ensimmäistä kertaa tuolla sivustolla ja oli mielenkiintoista kun sai itse valita aiheen ja siitä löytyi monia inspiroivia puheita.
Aiheena oli oman mukavuusalueensa ulkopuolelle meneminen. Hän kertoi aiheesta hyvin konkreettisesti antaen useita esimerkkejä sekä elävöitti esitystä omilla kuvillaan ja kokemuksillaan. Hänen olemuksestaan ja tavasta puhua huomasi, että hän on esiintynyt useampaankin otteeseen ja tuli fiilis että hän oli todella rento lavalla ja halusi kertoa asiansa yleisölle.
Tässä puheessa suuressa paino arvossa oli huumori. Puhuja aloitti puheen ja herätteli yleisöä pitkin puhetta humoristisilla kommenteilla, myös usea kommentti kohdistui häneen itseensä ja hänen alkuperäänsä sekä ihonväriin. Se oli yksi syy miksi itse jaksoin katsoa koko videon ilman tylsistymistä, kun puhuja ei ottanut aihetta tai itseään liian tosissaan.
Liikehdintä ja elehdintä oli melko vähäistä. Välillä otti askeleen sinne sun tänne ja seisoi aika leveässä haara-asennossa. Mutta videossa oli onneksi englannin kielinen tekstitys sillä hänen puhenopeutensa oli välillä todella nopeaa, en olisi saanut kaikesta selvää.
Kokonaisarvioni videosta on hyvä, sillä katsoin useita videoita jättäen kesken, koska kyllästyin. Huomasin myös sen, että jos videossa puhuttiin kauan tasaiseen sävyyn eikä äänenpaino vaihdellut niin en kiinnostunut aiheesta ja siirryin seuraavaa.

# data[].attributes.body
Toinen merkintä

Esiintymisjännitys ei ole ollut melkein kolmeen vuoteen merkittävänä huolenaiheenani. Valmistuin lukiosta vuonna 2015, jonka jälkeen koulutehtävät ja esiintymiset  eivät ole olleet olennaisia. Säikähdin jopa vähän ensimmäisten viikkojen aikana, kun jokaisella kurssilla on jonkinnäköisiä esiintymisiä tai puheita luokan edessä. Hieman aihetta helpottaa se, että olemme tulleet luokan kanssa toisillemme tutuiksi niin ehkä se hieman helpottaa esiintymistilannetta.

Kun luin netistä esiintymisjännityksen oireita sykkeeni nousi jo siinä. ”--sydämen sykkeen tihentyminen, hikoilu, kasvojen kuumotus, käsien vapina, perhosten lentely vatsassa, äänen väriseminen ja hengitysrytmin muutokset, ilma tuntuu loppuvan puheessa kesken tai sitä on liikaa.” Näitä lukiessa voi melkein tunnistaa jokaisen oireen jossain määrin itsestään.

Kummallista on, että ihminen on kuitenkin suurimmilta osin sosiaalinen, niin mikä saa aikaan sen jännityksen, tai miksi meissä ylipäätään on semmoinen toiminto. Olemmeko niin riippuvaisia muiden hyväksynnästä, että pelkäämme esilläolon muuttavan sen?

Vinkkilista esiintymisjännitykseen

1.     Muista, että kaikki muutkin luokallasi varmasti jännittävät vähintään yhtä paljon.

§  Tämä on tärkeä muistaa, sillä helposti ajattelee olevansa ainoa, koska muiden esiintyminen näyttää niin rennolta ja helpolta.

2.     Ajattele, että tämä ei ole niin iso juttu, tämä yksi esiintyminen ei määritä minua.

§  Olemme vasta opiskelun alussa ja tulemme varmasti pitämään monenmonta esiintymistä joko suuremmalle tai pienemmälle yleisölle, kehitystä varmasti tapahtuu koko ajan.

3.      Valitse aihe, joka kiinnostaa.

§  aihe, josta on omia mielipiteitä ja haluaa jakaa ne muille niin siitä on luultavasti helpompi puhua ja ehkä jopa jännittäminen unohtuu, kun haluaa tuoda oman kantansa esille.

4.    Puhu rauhallisesti.

§  kun pitää äänen tyynenä, hengittää ja rauhoittuu myös keho ymmärtää, että ei ole hätää.

5.    Opiskele aiheesta, mistä kerrot/puhut.

§  Vaikka sanat menisivätkin sekaisin ja kaikki muukin ihan mönkään, niin jos aihealue on hallussa, niin silloin löytää varmasti aina jotain sanottavaa.

6.     Esitä puheesi/esiintymisesi itsellesi peilin edessä sekä vaikka perheenjäsenille tai kavereillesi.

§  Yleensä esiintyminen pienelle kuin suurelle yleisölle on hankalampaa niin kohtaa jännitys useampaan otteeseen ennen varsinaista tilaisuutta niin osa on purkautunut jo pois.

7.     Käy edellisenä päivänä lenkillä luonnossa ja nuku kunnon yöunet.

§  Kun mieli on virkeä, ajattelet myös selkeämmin, eikä ajatukset poukkoile ympäriinsä holtittomasti

8.     Muista, että kaikki eivät ole samanlaisia. Se on myös meidän vahvuus.

§  Osalla saattaa olla jo kokemusta puheista ja yleisön edessä puhumisesta.

9.      Mukavat vaatteet.

§  Pue mukavat vaatteet ylle, joissa tunnet itsesi itsevarmaksi, eikä yksi stressaamisen aihe ole: ”Miltäköhän minä näytän?”

10.     Älä aseta vaatimustasoa liian korkealle.

§  Kaikki aloittavat jostain, älä ole liian ankara itsellesi!

Lähteet:

http://www.yths.fi/terveystieto_ja_tutkimus/terveystietopankki/133/esiintymisjannitys

http://elaparemmin.fi/blogi/kun-puhuminen-jannittaa-10-tapaa-paasta-eroon-esiintymisjannityksesta/

https://www.iltalehti.fi/mieli/2015052619650092_md.shtml

# data[].attributes.body
20.8.18

OPPIMISPÄIVÄKIRJA

Ensimmäinen merkintä

1.

Ensimmäisellä tunnilla oli kiva huomata, että myös muut ryhmän jäsenet jännittävät esiintymistä ihmisten edessä. Vaikka aina ryhmässä olenkin se yksi äänekkäimmistä, paljon puhuva ja kaikkien kanssa toimeen tuleva, niin jostain syystä muiden täysi huomio ja edessä esiintyminen saa olon epämukavaksi.

Odotan innolla tulevia ohjeita ja apuvälineitä, mitä tämä opintojakso tuo varmasti tullessaan.

Intoa ja motivaatiota muutenkin löytyy nyt kaikkia kursseja kohtaan, mutta kaiken maailman ryhmätyöt ja esiintymiset kuten yksi tämän jakson tehtävä  –vaikuttava puhe, saa aikaan pienen ahdistuksen tunteen. Toisaalta se on vain itsensä haastamista ja oman mukavuusalueen ulkopuolelle menemistä, mitä täytyisi tehdä useammin.

2.  A.)

vahvuudet/ hyvät puolet

1.    sosiaalinen

2.    tulen kaikkien kanssa toimeen

3.    keksin yleensä aina jotain juteltavaa

4.    kuuluva ääni

5.    olen oma itseni

6.    osaan luoda juteltavaa, joten vastapuolelle ei tule kiusallista oloa

heikkoudet/ kehitettävät puolet

1.    kuunteleminen

2.    katsekontakti

3.    en ole hyvä sisäistämään kuulemiani asioita

B.)

Viestijänä vahvuuksistani ja heikkouksistani päätellen olen rupattelija ja keksin jutustelun aihetta. Nuo kolme heikkoutta ei ole kovin hyviä, joten niitä pitää parantaa. On epäkohteliasta vastapuolta kohtaan, jos joku pitää esitelmää tai ihan vaan keskustellessa toinen ei kuuntele, katso silmiin tai muista mitään, mitä toinen on kertonut.

Viestijänä haluan olla vakuuttava, mielenkiintoinen ja innostava. Haluan, että minun ääneni kuullaan ja sitä jaksaa kuunnella. Haluan erityisesti parantaa asioiden sisäistämistä, jolloin myös pakosti joudun kuuntelemaan enemmän ja luomaan katsekontaktia. Voi olla, että noihin kolmeen heikkouteen voi olla liitoksissa lukiossa epäilty keskittymishäiriö.

C.)
Kehittämiskohde: kuunteleminen
Tavoite: Maltan kuunnella loppuun asti, jos joku pitää puhetta/esitelmää tai ihan vaan keskustelutilanteessa.
Keinot: Keskityn tietoisesti kuuntelemiseen, ja jos meinaa ajatukset lähteä karkailemaan niin pakotan itseni takaisin tilanteeseen.
Aikataulu: Pyrin aloittamaan samantien. Alan keskittymään kuuntelemiseen heti huomisella oppitunnilla ja jokaisessa keskustelussa mitä käyn päivien mittaan. Toivon, että olisin jouluun mennessä kuuntelun mestari.

Kehittämiskohde: katsekontakti
Tavoite: Pystyn vaivatta luomaan luonnollisen katsekontaktin kuulijoiden kanssa.
Keinot: Tuolta esimerkistä sain erittäin hyvän neuvon, eli kirjoittaa lappuun muistutus katsekontaktista. Mielestäni se oli erittäin hyvä keino muistuttaa itseään esitelmän aikana, jollain se helposti saattaa unohtua.
Aikataulu: Aloitan heti tilaisuuden tullen. Katsekontaktista tulee varmasti pakollakin luontevampaa, kun esiintymiset ja puheet lisääntyvät. Ensimmäisen vuoden lopussa katsekontaktini on luontevaa ja olen hienosti kehittynyt siinä.

Kehittämiskohde:  Kuulemien asioiden sisäistäminen
Tavoite: Tulen sisäistämään suurimman osan kuulemastani riippuen tiedon määrästä.
Keinot: Tässä tarvitsee katsekontaktia ja kuuntelemista, että voi sisältää kuulemansa asian. Eli kehitän näitä kaikkia kolmea samaanaikaan. En anna mieleni lähteä harhailemaan, vaan yritän pysyä aiheessa ja kuunnella erittäin tarkkaavaisesti.
Aikataulu: Tämä menee aikalailla käsikädessä kuuntelemisen kanssa. Uskoisin, että kun opin paremmaksi kuuntelijaksi niin alan myös sisäistämään kuuntelemaani paremmin. Eli noin puolen vuoden kuluttua sisäistän kuulemani asiat.