# data[].attributes.body
Amb una mica de retard, us comparteixo un conte que vaig fer per treballar emocions i valors en la llar d'infants que treballo. Només és la locució. Desitjo que us agradi. Actvitats a acompanyar a la vostra imaginació, jo he adaptat les activitats per a totes les edats!!!

# data[].attributes.body
Avui 23 d’abril com cada Sant Jordi,  us volem desitjar una jornada plena...

de roses i històries,

de sol i poemes

de colors i paraules que abracen i acaronen.

Des de aquesta distància esdevinguda, més que mai: FELIÇ DIADA!!

# data[].attributes.body
TOT OCI - Anna Peñalba

# data[].attributes.body
HASTA QUE LA MUERTE NOS ABRACE (Luis Eduardo Aute)
Abrázame, abrázame...
que tengo miedo de mi miedo,
Abrázame, abrázame...
que me señalan con el dedo...
Será tal vez porque no creo
en las Cruzadas contra el Mal
ni en la bondad del Mausoleo
que rinde honor al criminal...
Abrázame, abrázame
que está al asecho el enemigo,
Abrázame, abrázame...
quiero saber que estás conmigo
parara asumir nuestra derrota,
sin excesiva indignidad
ante esta orgía de patriotas
en `posesión de la verdad

Feliç Sant Jordi Company(e)s!!! Una gran abrçada. WILLO

# data[].attributes.body
"El camí,
no es tracta de fer-lo ràpid
sinó d'impregnar-se.

Compartir senzillesa

No jutjar
ens permet descobrir
les persones que duem dins.
Restar presents
ens permet sumar"

Gemma Gelabert Gonzalo

Bones Travessades Lectores, Nuria García

# data[].attributes.body
Recomanació d'un llibre infantil novetat d'aquest St. Jordi 2020
http://baula.com/lamagatall-den-roc/

Bona diada
Marta Pascual

# data[].attributes.headline
Avui us compartim un tastet literari amb mirada interseccional i perspectiva intercultural que ha inspirat la nostra feina i la nostra lluita! 

# data[].attributes.subject
Avui us compartim un tastet literari amb mirada interseccional i perspectiva intercultural que ha inspirat la nostra feina i la nostra lluita! 

# data[].attributes.body
Col·lectiu i+

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Descolonizando el feminismo, de Rosalva Aída Hernández Castillo i Liliana Suárez Navaz
Descolonizando el feminismo (Ediciones Cátedra, 2008) és una de les contribucions més importants als reptes que tenen els feminismes del segle XXI, des de la dimensió global i del reconeixement a la diversitat. L'assaig és un recorregut de reflexions epistemològiques i d'experiències de lluites feministes desenvolupades i teoritzades des del Sud.

Otras inapropiables. Feminismos desde las fronteras, de vàries autores ( Disponible online)

Otras inapropiables (Traficantes de sueños, 2004) són diversos textos que cartografien les diàspores crítiques d'activistes i intel·lectuals negres, xicanes, asiàtiques, llatinoamericanes i del Carib que van marcar el curs del pensament feminista dels anys 80 i 90 sobre l'opressió sexual, la racialització, la classe social o el paper de l'Estat-nació en la producció del gènere i la sexualitat.
Crítica de la razón postcolonial, de Gayarti Chakravorty Spivak
Crítica a la razón postcolonial (Akal,2010) és considerada una de les obres essencials dels estudis postcolonials on la marxista, feminista, deconstructiva pràctica, crítica i teòrica literària Gayatri Chakravorty Spivak, ens convida a reflexionar sobre com la literatura, la història i la cultura occidentals estan travessades per un passat racista i colonialista que, lluny d'haver-se superat, es recrea en el nostre present més contemporani.
Mujeres, raza, clase, d'Àngela Davis
Dones, raça i classe (Akal, 2004) és un recorregut històric que ens porta, a través de l'esclavitud i les seves petjades, la construcció de la feminitat, les polèmiques entre el moviment antiesclavista i la lluita de les dones, la qüestió racial i de classe en el moviment feminista, les formes d'organització de les dones negres, etc.
Contra-amor, poliamor, relaciones abiertas y sexo casual. Reflexiones de lesbianas de Abya Yala, de Norma Mogrovejo
Des de la veu, pensament i experiències de lesbianes contra amoroses i poliamoroses, Norma Mogrovejo, a través d'aquest text (DDT BANAKETAK, 2017) reflexiona sobre la insurrecció a normes que controlen i privatitzen el cos i la sexualitat de les dones. Les lesbianes radicalitzen la pràctica quotidiana qüestionant a les institucions que continuen traficant amb elles l'amor, el matrimoni, la famílies i el parentiu.
Cosmopolitismo. La ética en un mundo de extraños, de Kwane Anthony Appiah
Cosmopolitismo (Katz editores, 2007) és una visió africana de les relacions interculturales, tan poc coneguda a casa nostra.
Crítica de la razón negra. Ensayo sobre el racismo contemporáneo, d'Achille Mbembe
El filòsof camerunès, a través de " Crítica a la razón negra " (Futuro Anterior Ediciones, 2016) fa un excel·lent trajecte històric sobre els orígens del racisme modern relacionat amb Àfrica, analitzant aportacions precedents com Hanna Arendt o Michel Foucault i cercant en fonts originals americanes, europees i africanes.
Hechar raíces, de Simone Weil
Difícil presentar aquesta obra fonamental (Trotta, 2014) que cerca en les arrels de la tradició Europea no-moderna una visió que ens relliga amb el devanir. Amb paraules de l'autora "Un ser humano tiene una raíz en virtud de su participación real, activa y natural en la existencia de una colectividad que conserva vivos ciertos tesoros del pasado y ciertos presentimientos del futuro(...) El ser humano tiene necesidad de echar múltiples raíces, de recibir la totalidad de su vida moral, intelectual y espiritual de los medio de que forma parte naturalmente".
Viviendo en Modo Afroféminas, d'Antoinette Torres Soler
En Viviendo en Modo Afroféminas (La Tija Edicions, 2018) la fundadora d' Afroféminas, Antoinette T. Soler, reflexiona sobre l'evolució del feminisme negre a l'estat espanyol. Una crítica necessària al feminisme blanc i al racisme existent a la societat actual.
Borderlands. La frontera. La nueva mestiza, de Gloria Anzaldúa
A través d'una proposta narrativa a cavall de l'assaig i la poesia, Anzaldúa, aborda espais silenciats de la història protagonitzats per dones xicanes per donar lloc al sorgiment de la consciència mestissa. Borderlands/La Frontera (Capitan Swing, 2016) resideix en curar la divisió que s'origina entre les llengües que definiren les experiències vitals d'Anzaldúa: espanyol, anglès i náhualt.

# data[].attributes.attachment_link.title
10 propostes literàries amb mirada interseccional i perspectiva intercultural

# data[].attributes.attachment_link.description
Descolonizando el feminismo, de Rosalva Aída Hernández Castillo i Liliana Suárez Navaz Descolonizando el feminismo (Ediciones Cátedra, 2008) és una de les contribucions més importants als reptes que tenen els feminismes del segle XXI, des de la dimensió global i del reconeixement a la diversitat.

# data[].attributes.body
Feliç Sant Jordi 2020. Una recomanació literària per a prendre consciència de les nostres relacions.

# data[].attributes.body
Aquella senyora del banc

Per Sant Jordi s´asseu a la plaça de Cal Font de bon matí i somriu. No l´heu vista mai?

Porta una jaqueta prima de color carn. Normalment. Una robeta que a mig del dia, si fa sol, es plega damunt les faldilles amb precisió. Li agrada que no quedin plecs i l’allisa amb la punta dels dits. Contínuament. És una persona tan curiosa…

Polida. Amb el cabell canós, recollit al clatell i un floc grisós que li cau damunt un ull, insistentment. Un rínxol que ella s’entesta a retirar. Se’l torna a col•locar sense èxit, se’l treu de davant. Que graciosa està quan ho fa…
És menuda. Gairebé una nina empolsinada.

Per mi no és diada si no em topo amb la seva mirada irremeiablement perduda.
I tan atenta com es queda, tan abstreta… Ella és allà en la seva invisibilitat enmig de tothom i de ningú.
S´asseu i prou. S´asseu i somriu. Sempre somriu.

L´any passat no me’n vaig poder estar. És que havia de saber…
Em vaig parar a la seva vora a robar-li una mica d´allò que la fa estar tan pendent. El temps suficient fins que la meva impaciència, la ceguera i la curiositat em van obligar a haver-la de tocar:

- Perdoni, què és el que fa?

I aleshores m´ho va dir. Em va dir que venia a plegar paraules.

Recollia les paraules que en un dia com aquest s’escapen o es llencen.
Paraules d´amant que cauen perquè pesen de vergonya abans d´arribar o bé es deixen anar a qualsevol racó, potser per por.
I també les paraules d’afecte que es rebutgen de males maneres. Sobretot aquestes, perquè piquen i reboten i es perden i costen de trobar.
I les que no s´acaben de dir, les que tenen més sentiment que so. I les que es desfan per instants, ui! aquestes requereixen precisió; – amb prou feines s’aprofiten, em deia mentre arrufava el nas. Tan malmeses estan i tan petites són perquè a mig dir s´han deixat d´ escoltar.

Però ella les plega, totes.
Les paraules. D´amor.

Paraules abandonades que, confessa, tanta falta li fan per sorgir un estrip que té entre l’estómac i el cor. Un foradet mancat de caliu que no acaba de farcir i repuntar mai.

Vet-ho aquí.

Si vosaltres també volíeu saber… jo us ho he volgut explicar.
Aquest és el motiu.

Per això somriu i per això s´hi està, aquella senyora del banc.

Anna Pujaret

Sara López (Administració Acellec)

# data[].attributes.body
Este Sant Jordi será diferente. Los libros y las rosas no inundarán las calles de nuestra ciudad, los autores no saldrán a firmar libros... pero podemos usar nuestra creatividad para darle la vuelta a esta historia.

Po ello os invito a una actitud lúdica para pasar una jornada diferente.

Aquí algunas propuestas para disfrutar del Sant Jordi 2020 en nuestros hogares :)

Lecturas creativas

Materiales:

Libros

Panfletos (papel, bolis, colores...)

Te cuento:

1. Cada participante selecciona uno de sus libros favoritos y escoge un espacio de la casa.

2. Creamos unos panfletos, en ellos indicaremos horarios y lugar dónde se realizará cada lectura.

3. Repartir los panfletos y ... ¡Qué comience la jornada de lectura!

Puedes ambientar tu espacio con algún cartel, libros, rosas de papel, dibujos de la temática... ya sabes, imaginación al poder :)

Teatro casero

Todos conocemos la Leyenda de Sant Jordi: Dragón, princesa y caballero son los personajes principales de una historia de sangre y rosas; pero podemos darle la vuelta tanto como queramos y adaptarla a nuestro día a día...

¿Un dragón lector confinado con un caballero que hace galletas y una princesa escritora?

¿Una princesa médico que cuida de un dragón enfermo por indigestión de libros en mal estado y un caballero escritor de dulces palabras?

¿Un caballero artista que pinta a un dragón cultivador de rosas y a una princesa costurera de mascarillas?

Uf... mil ideas pueden surgir, verdad?

Te cuento:

1. Primero inventaros entre todxs vuestra versión de la historia de Sant Jordi 2020.

2. Escoger cada unx su papel, buscar vestuario y atrezzo y .... ¡A improvisar vuestra propia leyenda!

No olvides fotografiar o gravar el momento y compartirlo con los que más quieres, seguro que les alegras la jornada :)

Monta tu parada

Materiales:

Libros

Puntos de libros

Alguna mesa, sillas, telas... para crear la parada

Hojas, rotuladores, colores... para crear algún cartel con los títulos más destacados de la parada.

En diferentes espacios de la casa, cada miembro  puede crear su puesto de exhibición de libros. Escogeremos los que más nos gusten y montaremos nuestra parada para que el resto disfrute de ellos.

Podemos crear puntos de libros para regalar, carteles, dinero de papel y todo lo que se nos ocurra para ambientar el espacio.

...

Espero que paséis un Feliz Sant Jordi y que los libros y las rosas broten en vuestras casas.

¡Feliz confinamiento! y ¡Feliz Sant Jordi!

Ainhoa Arana www.ludiclab.net

# data[].attributes.body
Algunes històries són més estranyes que la situació de confinament que estem vivint! (bé, potser no tant).
Marina Civit

# data[].attributes.body
Des de Castelldans

# data[].attributes.body
Què no ets una experta en manualitats? i què!! els llibres es jutgen pel contingut no per la portada.
I si jo he pogut tu també.
Escrivim la nostra història, fem el nostre llibre.

Ah.... i VISCA EL DRAC!!!

Clara Vergés i Torra

# data[].attributes.body
D’històries curioses n’hi ha moltes, gairebé tantes com estrelles al cel, però una de les més estranyes que hagi sentit mai, és la de la guineu que no sabia volar. Jo la vaig escoltar d’un porc senglar, que li havia sentit dir a una garsa, que a la vegada l’havia escoltat d’un gripau.

Diuen que una vegada, al bell mig del bosc, un esquirol malcarat s’afartava dalt d’una branca amb una pinya que li havia pres a un petit ratolí. Mentre assaboria el seu botí, va sentir uns sorolls que provenien d’uns metres més abaix. Malcarat com era, va anar a veure qui s’atrevia a molestar-lo enmig del seu tiberi.

En arribar al terra, es va quedar ben parat del que va veure. Una bèstia donava voltes al seu arbre, fent soroll entre les fulles.
- Es pot saber què fas? Em molestes amb el teu xivarri.
- Hauries d’estar més preocupat del que et faré si t’agafo! - Va contestar l’animal.

I fent un salt maldestre, es va llençar sobre l’esquirol, que va tornar a pujar dalt de l’arbre amb un ràpid moviment.
- No hi ha manera - va dir aquella bèstia amb tristesa -. No m’estranya que les altres no vulguin saber res de mi. Quina calamitat de guineu estic feta!

L’esquirol, mirant de dalt a baix i amb veu burleta li va preguntar:
- Així que no tens gaire sort caçant esquirols, oi guineu?
- Sí, tu riu-te de mi, però no pararé d’entrenar-me fins a convertir-me en la guineu més ferotge d’aquest bosc.

Mentre parlava i gens preocupat, l’esquirol va baixar tranquil·lament de l’arbre i se li va apropar.
- És per això que feies tant de xivarri? T’entrenaves?
- Sí, però les meves potetes són molt curtes i no puc córrer bé. Quin desastre de guineu!

Dit això, un altre cop es va llençar contra l’esquirol, que àgilment es va posar fora del seu abast. La bèstia, desesperada, va obrir la boca i va fer un xiscle ben fort.
- Per favor no ho tornis a fer. Quina veu més espantosa!
- Intento fer-ho com les altres de la meva espècie... però només em surt aquest crit. Quina guineu més horrible sóc!

Més malcarat que mai, l’esquirol va començar a donar voltes al voltant d’aquella bèstia. Com més se la mirava, més semblava divertir-se.
- Deixa ja de mirar-me així! Si pogués, t’empassaria d’un sol mos. Però...
- Sí, ho sé, ho sé... - va interrompre l’esquirol - ets la guineu més terrible del món. Diguem una cosa guineu, has provat mai d’estendre les teves potetes davanteres i moure-les ràpidament mentre corres?
- Com... així?

I tot agafant embranzida i estenent les seves ales, el corb va aixecar el vol i va desaparèixer entre els arbres, repetint el seu xiscle que aquest cop semblava estar tenyit d’alegria i sorpresa.

Abans de pujar dalt de l’arbre per acabar-se el seu dinar, l’esquirol va dir:
- Realment tenia raó, era la guineu més horrible que he vist mai.

Ferran Angulo i Parejo