# data[].attributes.body
Aquesta funció és una de les bases de tota comunicació, està present en tots els actes comunicatius però té especial rellevància en el periodisme i el documentalisme.
Està orientada al context, tracta només successos reals i comprovables, és a dir, transmet la informació de manera neutra i objectiva. Es basa en la denotació, és a dir, facilita la descripció del món des d'un punt de vista imparcial, objectiu.
Per exemple en el cas dels mapes o alguns senyals.

# data[].attributes.body
Aquesta funció està orientada a l'autor de la imatge, la trobem en imatges que transmeten
els sentiments de l'emissor. Poden ser intencionades si l'autor pretén expressar quelcom davant d'allò sobre el que està informant o no intencionades si aconsegueix transmetre emocions sense haver-s'ho proposat. Aquesta funció remet al sentit connotatiu dels objectes, descriu el món des d'un punt de vista subjectiu.
La trobem en moltes obres artístiques e imatges periodístiques.
Per exemple el quadro de Munch, "El crit".

# data[].attributes.body
Aquesta funci està centrada en la imatge mateixa. És la funció orientada a la forma. Interessa la utilització dels elements del llenguatge visual i plàstic i valors expressius aconseguits en la composició. L'objectiu és impactar l'espectador, és la funció natural de les obres d'art. També és una funció constant en el llenguatge publicitari, juntament amb la funció exhortativa o suggestiva que comentarem tot seguit.
Per exemple el fotomuntatge.

# data[].attributes.body
Aquesta funció va dirigida a convèncer l'espectador perquè faci una cosa determinada. És dominant en les imatges publicitàries. La funció suggestiva de la imatge és la més  interessada: pretén obtenir quelcom de nosaltres, no pas donar-nos-ho. La imatge publicitària i la propagandística ens mouen a comprar un producte o a què ens adscrivim a una actitud o una idea. És una funció proselitista que tracta de guanyar adeptes o vendre'ns quelcom. En resum aquella que crea necessitats que abans no tenies, i que en realitat sigues sense tenir.
Per exemple els anuncis publicitaris.

# data[].attributes.body
Inclou la capacitat retòrica, per la qual la imatge adquireix significats exclusius per a un receptor o per a una col·lectivitat determinada, dóna ordres, és imperativa cap al receptor i molt utilitzada en els senyals.

# data[].attributes.body
La comparació consisteix en exposar dos elements per tal que puguin establir-se
semblances i diferències entre les seves qualitats.

# data[].attributes.body
Consisteix en donar als objectes qualitats humanes, trets propis de les persones. Els publicistes utilitzen aquest recurs per a "humanitzar" el producte.

# data[].attributes.body
Consisteix en utilitzar una exageració per a destacar l'expressió.

# data[].attributes.body
Consisteix en substituir allò que es vol mostrar per una altra cosa amb la que guarda
alguna relació. Ex.: S'anuncia una confitura substituint el pot per la fruita de la que
procedeix aquesta confitura.

# data[].attributes.body
Es tracta de mostrar un objecte presentant-ne només una part (la part amb més valor
iconogràfic) de manera que el receptor pugui imaginar el que falta. També a la inversa, s'anomena un tot per a referir-se a una de les seves parts.

# data[].attributes.body
Aquelles que, tot i no sent aparentment captades per l'individu, arriben fins al seu cervell i s'hi registren de forma inconscient, impossibilitant un filtratge crític.
Les tècniques subliminals intenten influir en les decisions dels consumidors sense que aquests siguin capaços de percebre cap tipus de manipulació subjacent en el missatge que es sotmet a la seva consideració. Es tracta d'un procés sensorial que es desenvolupa sota l'ombra de la percepció humana.