# data[].attributes.headline
Робота з текстом "Повість минулих літ"

# data[].attributes.subject
Робота з текстом "Повість минулих літ"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
вид літератури, що являє собою розташовані

в часовій послідовності коротенькі замітки

й докладні оповідання про історичні

А міф Б легенда В літопис Гпереказ

2. Захоплення героїчним минулим,

глибокий сум із приводу княжих

сварок і лиха, заподіяного ордою у "Повісті минулих літ" - це :

А тема твору Б ідея твору В проблематика Г метафора

3. Доказом того, що Кий ( літописна оповідь "Три брати - Кий, Щек, Хорив і сестра їхня Либідь") був князем, свідчить факт:

В ходив на Царгород і цар приймав його з чеснотами

4. Попереджав ворогів "Іду на ви" князь

А Святослав Б Володимир В Ярослав Мудрий Г печеніг Куря

5. Яку кількість воїнів повів князь Святослав на греків?

А 20 тисяч Б 10 тисяч В 100 тисяч Г 50 тисяч

6. "Велика-бо користь від навчання книжного. Книги - мов ріки,

які напоюють собою весь світ; це джерело мудрості, у книгах -

бездонна глибина; ми ними втішаємося в печалі, вони - узда для

тіла й душі"- так стверджував

А Володимир Великий Б Святослав

В Ярослав Мудрий Г Нестор Літописець

7. Святу Софію в Києві збудував князь

8. Коли печеніги взяли в облогу Київ, князь Ярослав перебував у

9 . Установіть відповідність.

1. Попереджав ворогів "Іду на ви" князь

А Святослав Б Володимир В Ярослав Мудрий Г печеніг Куря

2. Яку кількість воїнів повів князь Святослав на греків?

А 20 тисяч Б 10 тисяч В 100 тисяч Г 50 тисяч

3. "Велика-бо користь від навчання книжного. Книги - мов ріки,

які напоюють собою весь світ; це джерело мудрості, у книгах -

бездонна глибина; ми ними втішаємося в печалі, вони - узда для

тіла й душі"- так стверджував

А Володимир Великий Б Святослав

В Ярослав Мудрий Г Нестор Літописець

вид літератури, що являє собою розташовані

в часовій послідовності коротенькі замітки

й докладні оповідання про історичні

А міф Б легенда В літопис Гпереказ

5. Захоплення героїчним минулим,

глибокий сум із приводу княжих

сварок і лиха, заподіяного ордою у "Повісті минулих літ" - це :

А тема твору Б ідея твору В проблематика Г метафора

6. Доказом того, що Кий ( літописна оповідь "Три брати - Кий, Щек, Хорив і сестра їхня Либідь") був князем, свідчить факт:

В ходив на Царгород і цар приймав його з чеснотами

7. Коли печеніги взяли в облогу Київ, князь Ярослав перебував у

8. Святу Софію в Києві збудував князь

9 . Установіть відповідність.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олеся Калинич

# data[].attributes.attachment_link.title
"Повість минулих літ" (тест)

# data[].attributes.attachment_link.description
вид літератури, що являє собою розташовані в часовій послідовності коротенькі замітки й докладні оповідання про історичні А міф Б легенда В літопис Гпереказ 2. Захоплення героїчним минулим, глибокий сум із приводу княжих сварок і лиха, заподіяного ордою у "Повісті минулих літ" - це : А тема твору Б ідея твору В проблематика Г метафора 3.

# data[].attributes.headline
"Повість минулих літ"

# data[].attributes.subject
"Повість минулих літ"

# data[].attributes.attachment_link.title
Повість минулих літ - історія княжої України-Руси

# data[].attributes.headline
"Повість минулих літ"

# data[].attributes.subject
"Повість минулих літ"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Повість временних літ, також Повість врем'яних літ, По́вість мину́лих літ - літописне зведення, складене в Києві в XI - на початку XII століття Нестором та іншими літописцями, яке лягло в основу всього наступного руського літописання. Одна з найдавніших літературних пам'яток в історії України, найдавніша велика літописна пам'ятка української мови.

"Повість врем'яних літ" - перша в Київській Русі пам'ятка, в якій історія держави показана на широкому тлі світових подій. Висвітлює історію східних слов'ян та князівської влади, утвердження християнства на Русі, містить оповіді про виникнення слов'янської писемності, відбиває настрої різних суспільних верств. Записи подаються порічно. Використано перекази, оповідання, повісті, легенди.

Редакції-списки

"Повість врем'яних літ" - найдавніший відомий руський літопис. Оригінал до нашого часу не зберігся, є лише пізні списки, тобто варіанти переписані з інших джерел.

Секретар Катерини II О. Храповицький стверджував, що він бачив оригінал твору.

Відомі два основні списки "Повісті врем'яних літ": Оригінал був упорядкований в 1113 році монахом Києво-Печерського монастиря Нестором, якого і вважають основним упорядником твору. У 1118 одним із членів Видубецького монастиря був створений список, що призначався для сина Володимира Мономаха Мстислава. Це зведення зберігалося в Іпатському монастирі, звідси й походить назва Іпатський. Саме цей список зберіг ім'я основного упорядника "Повісті врем'яних літ" Нестора:

Повість врем'яних літ з богом починаєм. Отче благослови. Повість врем'яних літ Нестора, чорноризця Феодосієвого монастиря Печерського, звідси пішла Руська земля, і хто в ній почав спершу княжити, і як Руська земля постала. Тож почнемо повість оцю.

Несторів літопис за Іпатським списком, на відміну від Лаврентіївського списку, має виразне українське походження.

У 1116 році укладена друга редакція літопису. Її упорядником став ігумен Видубецького Свято-Михайлівського монастиря Сильвестр, який за дорученням князя Володимира Мономаха вніс до літопису певні зміни, зокрема применшив історичну вагу київського князя Святополка, натомість виділивши свою постать. Цей варіант тексту "Повісті минулих літ" був включений до складу літописного зведення, яке переписав ченець Лаврентій у Суздалі в 1377 році. Тому цей список назвали Лаврентіївським.

За зразками "Повісті врем'яних літ" склалися Київський (про події XII ст.) та Галицько-Волинський літописи (про події 13 ст.). У сукупності три літописи називають "Літописом руським" - великою книгою про події часів Київської Русі у світовому контексті до 13 століття.

Видання та переклади

Перекладався сучасною російською мовою Д. Лихачовим у співавторстві з Б. А. Романовим ( 1950), пізніше Лихачовим одноосібно ( 1978), О. В. Творогова (1997), А. Г. Кузьміним; також французькою ( 1884), шведською ( 1919), німецькою ( 1931 і 2000-ні), румунською ( 1935), англійською ( 1953), чеською ( 1954), польською ( 1968), українською ( 1990) мовами.

Видання: (крім видань у складі Лаврентіївського, Радзивіловського та Іпатіївського літописів)

Повесть временных лет. Ч.1. Текст и перевод. М.-Л., 1950. 2-е изд., испр. и доп. СПб, 1996. СПб, 1999 (по списку Лаврентьевской летописи; в примечаниях: ПВЛ 1999)

Повесть временных лет. // Библиотека литературы Древней Руси. Т.1. СПб, 1997. (по списку Ипатьевской летописи)

Словоуказателі:

Handbuch zur Nestorchronik. Bd.1-3. Munchen, 1977-86.

Творогов О. В. Лексический состав "Повести временных лет": (Словоуказатели и частотный словник). Киев, 1984.

Література (крім узагальнюючих праць з літописанню):

Сухомлинов М. И. О древней русской летописи как памятнике литературном. СПб, 1856.

Шахматов А. А. Повесть временных лет, т.1. Вводная часть. Текст. Примечания. Пг., 1916.

Ильин Н. Н. Летописная статья 6523 года и её источник. М., 1957.

Алешковский М. Х. Повесть временных лет: Судьба литературного произведения в древней Руси. М., 1971.

Львов А. С. Лексика "Повести временных лет". М., 1975.

Хабургаев Г. А. Этнонимия "Повести временных лет" в связи с задачами реконструкции восточнославянского глоттогенеза. М., 1979.

Словарь книжников и книжности Древней Руси. Вып.1. Л., 1987. С.337-343. (статья О. В. Творогова)

Шайкин А. А. "Се повести времяньных лет..." От Кия до Мономаха. М., 1989.

Зиборов В. К. О летописи Нестора: Основной летописный свод в русском летописании XI в. СПб, 1995.

Цыб С. В. Древнерусское времяисчисление в "Повести временных лет". Барнаул, 1995.

Текст твору

Транскрипція оригінального тексту

Переклади на на сучасну українську мову

Джерела та література

# data[].attributes.attachment_link.title
Повість временних літ

# data[].attributes.attachment_link.description
Повість временних літ, також Повість врем'яних літ, По́вість мину́лих літ - літописне зведення, складене в Києві в XI - на початку XII століття Нестором та іншими літописцями, яке лягло в основу всього наступного руського літописання. Одна з найдавніших літературних пам'яток в історії України, найдавніша велика літописна пам'ятка української мови.