# data[].attributes.headline
Tumarkin's Otolithic Crisis (Drop Attacks)

# data[].attributes.subject
Tumarkin's Otolithic Crisis (Drop Attacks)

# data[].attributes.body
בקיצור: התקפי נפילה חזקים ופתאומיים, בעירנות ובהכרה מלאה. התקפים אלו לעיתים מלווים למחלת מנייר בשלביה המתקדמים. הסימטומים של התקפי הנפילה נעלמים באותה מהירות שבהם הופיעו, לרב החולה קם בקלות וממשיך בעיסוקיו, פרט למצבים בהם החולה חווה בו זמנית התקף ורטיגו. במחלת מנייר, התקפי נפילה קורים כאשר תאי השיער באיברים האוטוליטיים מתעוררים באופן פתאומי וגורמים להפרעה בשיווי המשקל. טרם ברורה הסיבה לתופעה זו ולא נמצא טיפול ספציפי להתקפים. ישנם כ-70 סיבות נוספות להופעה של התקפי נפילה, פרט למחלת המנייר. נכון להיום הטיפול המקובל הוא טיפול תרופתי באמצעות גנטמיצין.

# data[].attributes.body
תאי השיער באזור האפקס, מרכז הכוכלאה וה-base בחיות שטופלו עם ציספלטין עם וללא קירור

# data[].attributes.body
Cool OtOprotective Ear Lumen (COOL) Therapy for Cisplatin-induced Hearing Loss

חוקרים מאוניברסיטת מיסיסיפי הוכיחו כי קירור של אזור האוזן הפנימית ב-Guinee pigs גורם להפחתה בהשפעת הפגיעה האוטוטוקסית של ציספלטין. החוקרים הוכיחו כי קירור איזור הכוכלאה באמצעות הזרמת מים קרים/אויר קר או שימוש באביזר מקרר באזור המסטואיד גרם להפחתה בהידרדרות של ספי השמיעה שנמדדו בחיות לאחר 3 הזרקות של ציספלטין. ההטבה היחסית בספי השמיעה נשמרה גם במעקב שמיעתי שבוצע כחודש לאחר החשיפה לתרופה האוטוטוקסית.
בגרף המצורף ניתן לראות את ספי השמיעה של החיות כחודש לאחר החשיפה. בגרפים המסומנים בכחול ספי השמיעה לאחר טיפול בקירור, בגרף האדום - ספי השמיעה ללא טיפול בקירור.

# data[].attributes.headline
ראו כיצד כל גן וגן בא לידי ביטוי בכל חלקי האוזן מהמאקרו למיקרו. תודו שזה מגניב!

# data[].attributes.subject
ראו כיצד כל גן וגן בא לידי ביטוי בכל חלקי האוזן מהמאקרו למיקרו. תודו שזה מגניב!

# data[].attributes.attachment_link.title
ביטוי גנים באוזן

# data[].attributes.body
עד היום זוהה גן אחד בלבד בכרומוזום ה-Y הקשור בתכונות האוזניים.
יכולים לנחש??

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Growth of thick hair on the pinnae of the external ears of males has long been presented in genetics textbooks as a Y-linked trait, common in some east Indian populations. Molecular population studies (Lee et al. 2004) indicate that men with hairy ears do not share any common Y-chromosome DNA sequences. Also, frequencies of Y-chromosome haplotypes shared among men with hairy ears are no different than those in non-hairy control groups from the same population. The data thus indicate that hairy-eared men are unrelated and do not share a common Y-linked allele. The trait may instead be a sex-limited trait (like beard growth) influenced by one or more autosomal loci.

# data[].attributes.attachment_link.description
Growth of thick hair on the pinnae of the external ears of males has long been presented in genetics textbooks as a Y-linked trait, common in some east Indian populations. Molecular population studies (Lee et al. 2004) indicate that men with hairy ears do not share any common Y-chromosome DNA sequences.

# data[].attributes.body
בקיצור: תגובה לא נשלטת של המערכת החיסונית הגורמת לירידה תחושתית עצבית דו"צ המאופיינת בתנודתיות בשמיעה.
הירידה היא פרוגרסיבית ולרוב מתחילה רק באוזן אחת, ה-Onset אורך בין 3-90 ימים.
ב-50% מהמקרים יופיעו גם תסמינים ווסטיבולריים. ב-25-50% מהמקרים יופיעו אטימות וטנטון.
במקרים מסויימים ייראה מרכיב הולכתי בשל מעורבות של החצוצרה.

שכיחות: 5-15/100,000 בארה"ב, נפוץ יותר בנשים בגילאי 30-60.

טיפול: ב-14% מהמקרים יש הטבה בטיפול סטרואידלי (במקרים רבים יש הטבה נקודתית ולאחר מספר שבועות הידרדרות נוספת).
לא ידוע מה גורם למחלה ואין כיום קריטריון ברור להגדרתה. ההשערה הנפוצה ביותר בספרות היא שקיימת מעורבת של ה-endolymphatic sac.

# data[].attributes.body
אגנוזיה הידועה גם בשם pure word deafness,  באה לידי ביטוי בחוסר היכולת להבין דיבור כמשמעותי מבחינה סמנטית, ולא כתוצאה מליקוי שמיעתי. מטופלים עם AVA מתארים שמיעת שפה כרעש חסר משמעות או כשפה זרה. יכולות זיהוי צלילים לא מילוליים, דיבור, קריאה וכתיבה נשארות שמורות. קיים קושי משמעותי יותר בהבחנה בין עיצורים בהשוואה לתנועות.
AVA יכולה להופיע כתוצאה מפגיעה אקוטית, כגון מגידול במוח, טראומה או אוטם במוח, או כתוצאה מניוון כרוני פרוגרסיבי. קיים תיעוד של מספר מצומצם של אנשים שקיבלו אבחנה זו, והם מציגים פגיעה באזורים שונים במוח. המיקום המדויק של האזור הפגוע עדיין אינו ידוע, אך נצפתה מעורבות של האונות הטמפורליות.
עד כה לא נמצא טיפול יעיל למטופלים עם AVA, ולרוב משתמשים בטכניקות פיצוי תוך הסתמכות על המיומנויות השמורות. המטופלים יכולים להמשיך לתקשר באמצעות קריאה וכתיבה, אם כי "התכתבות" אינה שוות ערך לשיחה שוטפת. ישנו ניסיון ללמד שפת סימנים על מנת לתקשר בצורה יעילה יותר.
לסיכום, AVA היא הפרעה נדירה, אשר הגורם לה אינו ידוע והטיפול בה מוגבל ביותר, ובשל כך נחשבת לתעלומה עבור החוקרים. עם זאת, חולי AVA מסתגלים לקושי ומצליחים לנהל חיים פונקציונליים באמצעות טכניקות הפיצוי.
ראה קישור ל-case study - https://www.dropbox.com/s/1moz58yq6eak7ey/auditory agnosia case study.mp4?dl=0

# data[].attributes.body
שמות נוספים:  Exostosis
בקיצור: צמיחה אבנורמלית של רקמת עצם בתעלת השמע החיצונית כתוצאה מחשיפה לרוחות קרות ומים. הצמיחה הגרמית עשויה להוביל לחסימה של תעלת השמע החיצונית והפרעה לשמיעה. כמו כן, חסימת תעלת השמע עלולה לגרום להצטברות של צרומן ושאריות מים שיובילו לזיהומים.
התופעה נפוצה בגולשים במים קרים ומכאן שם התופעה.
מצב זה הוא פרוגרסיבי ועל כן יש חשיבות גדולה באבחון מוקדם.
כיצד ניתן למנוע? שימוש באטמי אוזניים, כובע שחיה, חליפת צלילה המכסה את הראש.
טיפול: ניתוחי

# data[].attributes.body
שמות נוספים: Otitis Extrerna
בקיצור: דלקת בתעלת השמע החיצונית הנגרמת מזיהום חיידקי. לעיתים קרובות swimmer's ear  נגרם על ידי שאריות של מים באוזניים לאחר שחייה או על ידי ניקוי אגרסיבי של האוזניים עם מקלוני אוזניים. גם שימוש ממושך באוזניות או אטימת האוזניים בצמר גפן עשויה לייצר סביבה לחה באוזן שהיא קרקע פוריה לצמיחת חיידקים.
סימפטומים: גרד באוזן, אודם בתעלה, כאבי אוזניים, הפרשות, תחושת אטימות וירידה בשמיעה. במקרים חריפים: כאב חזק המקרין על הצוואר, הפנים או הראש, חום, התנפחות בלוטות הלימפה הצוואריות.
טיפול: תרופתי מקומי או סיסטמי במקרים חריפים