# data[].attributes.headline
"עד כדי להרגיז" ידידיה לרנר

# data[].attributes.subject
"עד כדי להרגיז" ידידיה לרנר

# data[].attributes.body
תבורך לאה גולדברג על מאמרה, היא הקדימה להבין שיצירה כשל צ'חוב (ולא צ'כוב כנהוג היום) תמצא את עצמה באטמוספירה שבה היא לא תובן ללא הקדמות, ללא הצבעה על המובן מאיליו. זה מזכיר לי את בדיחות דרויאנוב, אני מנסה לספר מהם לילדיי והם מביטים בי במבט אטום. והלוא יש בהם כל כך הרבה עומק, וחיוך, ואירוניה ממיטב האירוניה היהודית לדורותיה.
אז צריך לתווך - אין ברירה.
אבל מה שמנחה אותי כמורה הוא הקול הפנימי שאומר, אם לא תחשוף אותם לזה עכשיו- היצירה תיעשה יותר מרוחקת, יותר כלואה במגבלות השפה הארכאית. כמו שחושפים ילדים בבריטניה ובארה"ב לשייקספיר, כי הוא נכס צאן ברזל של התרבות, כל עלינו להקריא, ושוב להקריא את השפה הארכאית לאוזני תלמידינו.
בחינוך הדתי אנו עושים זאת רק עם הטקסטים המקודשים (המקרא והתלמוד) או הרבניים (ימי הביניים), אבל איננו מוצאים ערך ב"סתם"   טקסט מתקופת ההשכלה.
אז כן, לתווך את האירוניה בכך שבעיירה של זקנים הקברן עצבני על הקצב האטי של התמותה. מה הוא ציפה, שבכל שאר התחומים העיירה תתנהל בעצלתיים ורק בעניין התמותה היא תזדרז כמו צעירים עולי ימים?

# data[].attributes.headline
מצא חן בעיני הסיפור עצמו. לא הכרתי את הסיפור עד לרגע זה. בתחילה שאלתי את עצמי את השאלות הכתובות במערך ואכן בסופו של הסיפור הבנתי את החיבור של הכותרת לסיפור עצמו. מתחברת לסרטון שאפשר בכל יצירה למצוא רלוונטיות וערכים מתוך היצירה. אפשר לדבר איתם על תחושת ההחמצה, כמה חשוב לעצור ולהתבונן בחיינו, מה עשיתי טוב ומה אפשר לשפר לתקן ולשמר. לעשות ממש חשבון נפש עם עצמי.

# data[].attributes.subject
מצא חן בעיני הסיפור עצמו. לא הכרתי את הסיפור עד לרגע זה. בתחילה שאלתי את עצמי את השאלות הכתובות במערך ואכן בסופו של הסיפור הבנתי את החיבור של הכותרת לסיפור עצמו. מתחברת לסרטון שאפשר בכל יצירה למצוא רלוונטיות וערכים מתוך היצירה. אפשר לדבר איתם על תחושת ההחמצה, כמה חשוב לעצור ולהתבונן בחיינו, מה עשיתי טוב ומה אפשר לשפר לתקן ולשמר. לעשות ממש חשבון נפש עם עצמי.

# data[].attributes.body
היצירה עצמה איננה צריכה הסכמה. יצירת מופת בפני עצמה. התכנסנו בפדלט זה על מנת למצוא איך האקספוזיציה מוצאת חן בעניינו. וליתר דיוק איך היא מוצאת [או תמצא] חן בעיני תלמידנו. ובכן, האקספוזיציה מתישה בהחלט עבור צעירי הצאן אי לכך מצא חן בעיני ה"תעודת זהות". זאת משום שת.ז. זו הינה בהחלט קביים  עבור התלמיד על מנת לצלוח את ההתחלה המתישה. אני ממליץ אף לעזור לתלמיד באיזה מקטע נמצא כל שורה בת.ז. .הייתי אף מוסיף ומכוון את הת.ז. כך שכל קטע יקבל שורה בת.ז. בכך נרוויח כפול, אחד שהתלמיד יקרא את המקטעים הפחות 'מושכים', שנית, נרוויח שהתלמיד יחווה את האקספוזיציה ללא כוונה תחילה. קשה בהחלט לשכנע תלמיד לקרוא את הפתיחה אך במצב זה אנו מרוויחים שהתלמיד יקרא ואולי כבר על הדרך ילמד להנות מקטעי פתיחה, שהם ה'מכשול' הראשוני בכל סיפור עבור אלו שאינם חובבים את הקריאה

# data[].attributes.headline
מה טומנת לנו הכותרת - שמעון סבח

# data[].attributes.subject
מה טומנת לנו הכותרת - שמעון סבח

# data[].attributes.body
אהבתי מאד את גישתו של עמוס עוז שלקח את הכותרת עצמה של הסיפור ופשוט הציב אותה כמראה מול הקורא לאחר הקריאה, ככל שנתעמק בנתוני הכותרת, כך נראה כיצד הסופר מוליך אותנו בכשרונו למחוזות שלא דמיינו. מבחינת הערכים שנלמדים מהסיפור, אהבתי מאד לראות כיצד הפאסימיות של ברונזה מנומקת ומתבססת דווקא על דברים שהוא לא עשה ולא דברים שעשה ונכשל. אדם שמנסה, גם אם נכשל לא בהכרח יהפוך לפאסימי ומיואש. לתת לתלמידים את הגישה החיובית בלהעז, לנסות, ליפול ולקום ורק כך להצליח.

# data[].attributes.headline
לירן בשארי ,                                                                    אפשר ללמוד מוסר גם מדמות שלילית        

# data[].attributes.subject
לירן בשארי ,                                                                    אפשר ללמוד מוסר גם מדמות שלילית        

# data[].attributes.body
בסיפור זה קל ללמוד הרבה מוסר בדרך השלילה(איך לא להתנהג...).
בנוסף האפשרות לראות באופן טרגי או קומי את מחשבותיו של יעקב מראה על הכח ראייה שלנו.
כשקראתי את מאמרו של עמוס עוז הוא האיר את עיני בשני דברים:
1. ניתוח דברי ומחשבות כותב הסיפור(צ'כוב) מול דברי ומחשבות יעקב.
2. ארבעת הענינים שבהם הכותרת מטעה ויוצרת "טויסט" בעלילה

# data[].attributes.headline
 דינה בטיטו משרקי :היצירה מעניינת ומושכת במיוחד מהסיבה כי היא רלוונטית ועניינת לעולמו של הלומד . חשוב מאד כי יהיה קשר על מנת למשוך ולסקרן את התלמידים , בנוסף המערך מאד מגוון ומאפשר לתלמיד לחוות חוויה של התנסות ולמידה עצמאית שתוביל את התלמיד לחוש משמעותי . היצירה מכילה בתוכה המון ערכים חשובים שכל אדם עלול להתקל בהם . חשוב מאד להציג בפני התלמיד את הנושאים הכואבים כמו : אבדן / קושי / משבר ומשם לצאת לנקודות אור ופתרון מתוך עולמם .

# data[].attributes.subject
 דינה בטיטו משרקי :היצירה מעניינת ומושכת במיוחד מהסיבה כי היא רלוונטית ועניינת לעולמו של הלומד . חשוב מאד כי יהיה קשר על מנת למשוך ולסקרן את התלמידים , בנוסף המערך מאד מגוון ומאפשר לתלמיד לחוות חוויה של התנסות ולמידה עצמאית שתוביל את התלמיד לחוש משמעותי . היצירה מכילה בתוכה המון ערכים חשובים שכל אדם עלול להתקל בהם . חשוב מאד להציג בפני התלמיד את הנושאים הכואבים כמו : אבדן / קושי / משבר ומשם לצאת לנקודות אור ופתרון מתוך עולמם .

# data[].attributes.body
עצם בחירת הסיפור מצאה חן בעיניי. התחברתי מאד ליצירה כיוון שהיא טומנת בחובה ערכים רבים ועוסקת בסוגיות הקשורות גם לחיינו כיום. התחברתי מאד גם לכתיבה היפה של הסיפור.
במערך עצמו אהבתי את הפתיחה המסקרנת הנוגעת בתחושה שאנו עלולים לחוש מדי פעם. אהבתי שנותנים לנו רקע על הסופר מתוך אמירות שלו. אהבתי גם שהיא משלבת בתוכה חקר של התלמיד.

# data[].attributes.headline
פורץ הטראגי מתוך המגוחך.. רז

# data[].attributes.subject
פורץ הטראגי מתוך המגוחך.. רז

# data[].attributes.body
לאה גולדברג מעלה את האומנות הגדולה של צ'כוב, שלמרות סיפוריו הקצרים שבעבר לא קיבלו את ההערכה הראויה להם. צ'כוב מצליח לספר סיפורים עם מימד טראגי של עוני, עוולות חברתיות יחד עם הומור ואירוניה. בעיני סיפורו של רוטשילד משלב הרבה אלמנטים שתלמידים יכולים להתחבר אליו למרות שהוא ישן.
- כותרת הסיפור נותנת טוויסט לעלילה, משום שכל התלמידים בטוחים שהסיפור הולך להיות על העשיר הידוע רוטשילד ומתברר כבר האירוניה שלא מדובר על עשיר אלא גם על דמות משנה.

- פתיחת הסיפור והעובדה שמדובר במספר כל יודע, מלמדת אותנו על הגישה של יעקב ואולי של כל סביבתו( כמו החובש) לאנשים, לחולי, לזיקנה, לכסף.

- הציטוט והמפשט שניתן להפיק ממנו מטעמים זה תיאור הדלות של הבית, ובין החפצים הבודדים מופיעה גם מארפה. שם מתגלה האומנות של המגוחך בתוך הטארגי. את ההתייחסות של יעקב לאשתו כחפץ, התייחסות קרה ומנותקת מהאופי והפנימיות.
לכן האומנות בכתיבה של צ'כוב היא מופלאה, המלאה שאלות נוקבות על החיים דרך הסתכלות של רווח והפסד, אפילו בדבר הכי קשה-מוות. גם במוות של מארפה יעקב כותב חישוב לגביי הארון שלה.

רז

# data[].attributes.body
מצא חן בעיני שהיצירה נבחרה כי היא רלוונטי לעולם התלמידים וערכית. הנושא של החמצה מאוד מעניין את התלמידים כי זה דבר שכולנו עוברים כל הזמן.. גם הנושאים של התמודדות עם משבר, אובדן וכו מאוד מעניינים ומובילים לישח רגשי עמוק ולדיונים מעניינים.

# data[].attributes.headline
שמעון בן-אלישע

# data[].attributes.subject
שמעון בן-אלישע

# data[].attributes.body
מצאה חן בעיני התייחסותו של עוז ל"תרמית" המרובעת שבשם הסיפור. הולכת השולל הזו של הסופר את הקורא מעשירה את קריאת הסיפור ומוסיפה לו סקרנות, עניין ומימד של הפתעה מרעננת.
מצאה חן בעיני גם רשימת הקריטריונים שמנתה איילת בן-זקן לבחירת יצירה ספרותית להוראה: רלוונטיות של היצירה, יחס אישי חיובי של המורה כלפיה, והיותה נושאת ערכים תרבותיים. איני מסכים עם הקביעה לגבי אופיים הדרוש של ערכים אלה. לעניות דעתי, אין על הערכים שהיצירה נושאת להיות דווקא אוניברסליים כלל אנושיים. אני מעדיף ללמד יצירה הנושאת ערכים יהודיים. אין היא חייבת להיות ספוגה אידישקייט דביק ואפילו אינה צריכה להיות עברית מקורית. אפשר למצוא גם בספרות העולמית יצירות איכותיות הנושאות מסרים אישיים וחברתיים של אמונה, תקווה ואופטימיות. אפשר למצוא יצירות ספרותיות שהאוירה והרוח האופפת אותם היא של שמחה ואהבה. יצירה ספרותית מהווה חלון אל העולם. אני רוצה לומר לתלמידיי שהעולם הוא טוב, שבני האדם הם טובים, שטוב לחיות.