# data[].attributes.body
spojovačka on-line

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Tvořte své lekce lépe a rychleji

# data[].attributes.attachment_link.title
Nakrm "škůdce" - Přiřaď k obrázku hmyzu potravu, na které si pochutnává stejně jako lidé.

# data[].attributes.attachment_link.description
fazole - zrnokaz fazolový, hrách - zrnokaz hrachový, kukuřice - zavíječ kukuřičný, mák - krytonosec makovicový, ořechy - zavíječ paprikový.

# data[].attributes.headline
Co bylo v Evropě dřív - kukuřice nebo mák?

# data[].attributes.subject
Co bylo v Evropě dřív - kukuřice nebo mák?

# data[].attributes.body
kvíz on-line

Kukuřice a mák patří k našim vesnicím jako k velbloudovi hrby… Ani jedna z těchto rostlin přitom nepochází od nás. Zkus správně přiřadit údaje o původu těchto rostlin a jejich příchodu do Evropy.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Tvořte své lekce lépe a rychleji

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1) Mák pochází ze ... a) střední Asie (Turkestán) b) střední Ameriky (Mexiko) 2) Kukuřice pochází ze ... a) střední Asie (Turkestán) b) střední Ameriky (Mexiko) 3) Mák se v Evropě pěstuje ... a) od 16. století b) od neolitu (od doby 80000-5000 let př. n. l.) 4) Kukuřice se v Evropě pěstuje ... a) od 16. století b) od neolitu (od doby 80000-5000 let př. n. l.)

Výsledková tabule/Žebříček

# data[].attributes.attachment_link.title
Co bylo dřív - popcorn nebo makový koláček?

# data[].attributes.attachment_link.description
1) Mák pochází ze ... a) střední Asie (Turkestán) b) střední Ameriky (Mexiko) 2) Kukuřice pochází ze ... a) střední Asie (Turkestán) b) střední Ameriky (Mexiko) 3) Mák se v Evropě pěstuje ... a) od 16. století b) od neolitu (od doby 80000-5000 let př. n. l.)

# data[].attributes.attachment_link.description
Ty Brďo!: Bylinky a koření, Pohádková soutěž o tom, jak funguje svět.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kromě hlemýždě zahradního ( Helix pomatia) se ulitou z našich suchozemských plžů pyšní ještě páskovka keřová ( Cepaea hortensis), páskovka hajní ( Cepaea nemoralis) a páskovka žíhaná ( Cepaea vindobonensis). Jsou téměř o polovinu menší než hlemýžď a světlé. Oblé ulity mají zdobeny hnědými proužky. Špičatou a zpola průsvitnou ulitu si sebou nosí jantarka obecná ( Succinea putris).

Další plži s vlastním domkem žijí ve vodě - například okružák ploský ( Lymnaea auricularia). Patří však do jiného řádu, nežli hlemýžď, tzv.spodnoocí, neboť tito plži nemají oči na stopkách.

Prostředí, potrava

Domovem hlemýžďů zahradních jsou křovinami porostlé stráně a světlé lesy nebo jejich okraje. Mají rádi pěkně zarostlá místa s bujnou vegetací chráněná před přímým sluncem. Jak jejich druhové jméno napovídá, oblíbili si hlemýždi i lidské zahrady, pole a vinice, zkrátka obdělávanou krajinu. Zde všude se živí výhradně zelenou, rostlinnou potravou.

Hlemýždi jsou někdy na zahradách považováni i za škůdce. Pokud se ale nepřemnoží, pak škody, které způsobí, jsou malé (na rozdíl od u nás nepůvodního plzáka španělského, který nemá ulitu, zato velkou chuť na salát a další zeleninu).

Hlemýždi se pohybují pomalu a celkem neradi, v případě potřeby je proto snadné je sesbírat a odnést do lesa - nejlépe po dešti.

Hlemýžď za den může spořádat až tolik zelené hmoty (listí, stonků, stébel a plodů - pokud nějaké najde), jako je polovina jeho váhy. Dovede potravu dokonale využít, umí strávit i těžko stravitelnou část rostlin - celulózu.

Chování, nepřátelé

Zimu slimáci přečkávají zavrtaní v zemi - dovedou se zahrabat překvapivě hluboko.

Hlemýžď je velké a chutné sousto pro celou řadu zvířat, proto se chrání ulitou a v případě nebezpečí se do ní celý rychle schová. Vytáhnout ho ven je velmi obtížné. Jeho ulitu dovedou rozbít například velcí a chytří ptáci - vrány a havrani nebo drobnější drozdi. Ulitu ptáci rozbijí o kámen, měkkou část hlemýždě pak vyklovou.

Menší hlemýždě mohou někteří živočichové spolknout dokonce i s ulitou, například hladová ropucha, odradit tvrdou skořápkou se nenechá ani ježek nebo ještěrka.

Pohledné hlemýždí brnění nezmůže nic proti živočichům z nejmenších - parazitům ( parazitickým roztočům a občas i motolicím).

Nejzranitelnější jsou malí hlemýždi brzy po vylíhnutí.

Mezi nepřátele hlemýžďů patří i lidé. V některých zemích jsou totiž vaření hlemýždi pochoutkou. Jejich sběr vedl v těchto oblastech téměř k vyhubení, proto především je dnes hlemýžď zapsán v červené knize ohrožených druhů a pro kulinářské účely je chován jen na speciálních farmách . I když naším národním zvykem jíst hlemýždě není, přesto i u nás jich v některých oblastech v důsledku sběru ubylo. Vyváželi se do zahraničí. Celkově však v naší krajině lemýždi ohroženi nejsou.

Stavba těla, základní znaky

Tělo hlemýždě může být 3cm až 6 cm dlouhé.
Světem s domkem na zádech
Nápadná, velká ulita má až pět závitů. Zajímavé je, že naprostá většina spirál ulit je pravotočivých, levotočivé jsou vzácností, občas se ale vyskytují. Hlemýžď si ulitu vytváří z uhličitanu vápenatého, který získá potravou a vylučuje jej na povrch těla - díky tomu ulita roste a sílí.

Ve schránce hlemýžď ukrývá svůj útrobní vak s vnitřními orgány, ven vysunuje pouze svalnatou nohu, po které se plazí, a hlavu. Dýchací otvor má na svrchní straně těla, blízko ústí ulity. Když jej zaplaví voda, dovede otvor zavřít.
Zimní a letní dvířka do ulity
Hlemýžď může svůj příbytek uzavřít dvěma způsoby. V létě si ze slizu vytvoří jen lehké, „provizorní dveře". Pokud se chce chránit před nepřízní počasí, především před suchem, uzavře ulitu tenkým, blanitým víčkem, které vypadá jako kousek pergamenu, tzv.epifragmou.

Aby hlemýžď hlemýžď bez úhony přečkal zimu, potřebuje dvířka důkladnější. Ulitu tedy zaklopí pevným, zvápenatělým víčkem, které však obsahuje drobné dírky, póry, aby mohl dýchat. Materiál na jeho stavbu (vápenaté soli), si hlemýžď střádal v těle po celé léto.
Mějte oči na stopkách!
Kdyby někdo hlemýždě takto naváděl k pozornosti, bude pro ně snadné vyhovět. Oči totiž na stopkách opravdu mají! A tyto stopky, tykadla, jsou dokonce teleskopická. Hlemýžď je tedy může podle potřeby vysunout či zcela schovat v hlavě, když ho někdo vyrušuje nebo mu dokonce na očka sahá. Tykadla se vysouvají tlakem krve. Pod těmito dlouhými, svrchními tykadly se nachází ještě kratší spodní pár, který má funkci hmatovou.

Hlemýždi svou potravu neukusují, ale strouhají. Příroda jim k tomu nadělila pěkně ostrý „jazyk", pásek v ústech zvaný radula. Je posetý ostrými „zoubky", vápníkem vyztuženými odontocyty.

Rozmnožování

Hlemýžď je hermafrodit. Každý jedinec má v sobě samčí i samičí orgány. Sám sebe však oplodnit nemůže, potřebuje k tomu druhého hlemýždě. Oplodněný je obvykle pouze jeden z dvojice. Ten pak naklade vajíčka.

Páření hlemýžďů stojí za podívanou, a protože to jsou tvorové pomalí, velcí a nápadní, můžeme jejich zásnuby v přírodě snadno pozorovat. Hlemýždi se přitisknou „chodidlem" svalnaté nohy k sobě navzájem, jakoby se objímali, přitom každý z nich do těla druhého vpraví aragonitový šíp, malý vápenný útvar, který zřejmě slouží ke vzájemné stimulaci. Samotnému páření ještě předcházejí složité jarní námluvy.

Celkem snese až 60 vajíček. Jsou kulatá o velikosti až půl centimetru.Hlemýždě stojí mnoho energie vytvořit takové množství. Tím ještě jeho práce nekončí. Pro vajíčka vyhrabe v zemi jamky a po nakladení je pečlivě zahrabe. Dále už se o ně nestará.

Za necelý měsíc se z vajíček vylíhnou maličcí hlemýždi. Vypadají jako miniatury hlemýžďů velkých. Jejich ulitka je zprvu téměř průsvitná. Než dorostou velikosti rodičů a dospějí, uběhnou celé tři roky. Hlemýždi se mohou dožít až sedmi let.

Hlemýždě je snadné vystopovat, neboť za sebou nechávají viditelnou třpytivou cestičku. Sestává z vyschlého slizu, který tito plži stále produkují. Jeho nejdůležitější složkou je mucin, látka, která bobtná ve vodě.

Tělo hlemýždě díky slizu snáze klouže po povrchu, slizem se navíc hlemýžď zbavuje nečistot. Slz obsahuje také dezinfekčně působící látky, které čistí případné oděrky na měkké, zranitelné noze. Kromě toho sliz chrání před vyschnutím jak jemnou pokožku hlemýždě, tak jeho vajíčka.

Hlemýžď zahradní - Helix pomatia

# data[].attributes.attachment_link.title
Místo pro život - didaktický portál | Hlemýžď

# data[].attributes.attachment_link.description
Kromě hlemýždě zahradního ( Helix pomatia) se ulitou z našich suchozemských plžů pyšní ještě páskovka keřová ( Cepaea hortensis), páskovka hajní ( Cepaea nemoralis) a páskovka žíhaná ( Cepaea vindobonensis). Jsou téměř o polovinu menší než hlemýžď a světlé. Oblé ulity mají zdobeny hnědými proužky.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Někdy je těžké odtrhnout děti od obrazovek, a to i například ve škole o přestávkách. Mobil, tablet, počítač jsou pro děti někdy až moc přitažlivé. Existují aplikace, které mají pro děti přínos? Jsou apky, které nás vytáhnou ven? Se Zdeňkou Černou (z projektu Hrajeme si chytře) jsme si připravili první výběr aplikací, které mohou podpořit malé badatele. Tentokrát na téma PTÁCI. Po přehledu „ptačích aplikací" si přečtěte i rozhovor se Zdeňkou. Dozvíte se, proč se rozhodla „poznat nepřítele", jak aplikace testuje a hodnotí ,a navíc vše sdílí na webu pro ostatní rodiče a učitele.

PRO ZAČÁTEČNÍKY:
Hlasy ptáků Seznam nejběžnějších ptačích druhů v ČR. K jednotlivým druhům nabízí fotografie, texty a zvuky. Pro základní přehled jednoduchá, rychlá aplikace, jen je třeba déle listovat v seznamu a znát název druhu.
Atlas Ptáčkaře FREE Jednoduchá, základní aplikace. Varianta zdarma pro vyzkoušení obsahuje 60 nejběžnějších druhů rozdělených podle míst, kde žijí (město, vesnice, voda, pole a louky, les, hory atd.). Zvuky jsou jen v placené verzi.
Zvuky českých zvířat Hlasy a zvuky nejen ptáků pro nejmenší (fotky nejběžnějších zvířat, zvuky a názvy + možnost kvízu).

PRO ZKUŠENÉ:
Ornithopedia Europe Aplikace pro hledání ptáků podle jména a poslouchání zvuků z mezinárodní databáze.
Avif Mobile Aplikace od ČSO slouží jako nepostradatelný pomocník pro zapisování dat a pozorování z terénu. K pozorování lze přiřadit i fotku.
eBird Obdobná aplikace pro celosvětové použití.
Bird ID Aplikace pro určování ptáků, ke které je potřeba se přihlásit (je v angličtině, podporuje i češtinu, ne však všechny české názvy).
(velmi podobná aplikace Merlin Bird ID)
Audio Recorder Aplikace pro nahrávání (nejen ptačích)zvuků.

HRAVÉ APLIKACE:
Evropští Ptáci Zní - Kvíz a průvodce Naučíte se určovat zvuky ptáků.
Ptačí zpěv Nabídněte dětem hravou variantu, jak potrénovat svou schopnost rozpoznat ptačí zvuky.nainstalujte si různé ptačí písně pro vyzvánění, budík či alarm.

APLIKACE DO TŘÍDY
Když se vám změní plány, a nemůžete ven, vyzkoušejte poslech a znalosti ve třídě pomocí skvěle zpívajícího interaktivního (norského) plakátu, nebo skrze videa z pořadu ČT Déčko Frnk z hnízda, případně Českého rozhlasu - Hlas pro tento den. Děti baví i on-line hra na hlasy nebo názvy Poznáváme hlasy ptáků.

Lekce, pracovní listy a hry s ptačí tématikou na Učíme se venku najdete zde.

1. Co je při vybírání aplikací a digitálních dětských her nejtěžší?
Mám to podobně jako většina rodičů, největší problém je jejich množství a nejistá kvalita. Výběr pak zabere ohromné množství času, pokud nechcete, aby vaše dítě hrálo kde co.

Já navíc musím být přesvědčena o tom, že má aplikace nějaký další rozměr než „pouhé" hraní na tabletu. Aplikací, které by nabízely dětem kvalitní edukativní obsah, není zas takové množství, jak by se při pohledu na Google obchod mohlo zdát.

Při výběru začínám tématy, která mého syna zrovna zajímají. U vybrané aplikace udělám krátkou kontrolu. Na první pohled člověk hned vidí, zda tam není příliš rušivých elementů například v grafice nebo ve zvukovém doprovodu, a taky samozřejmě reklam. Pokud taková aplikace podporuje určité kompetence, které já-rodič považuji za důležité, tak ji synovi nabídnu. Během chvíle vidím, jestli jsem se trefila.
2. Jaké apky a hry ven jsou nejoblíbenější pro vás? A jaké pro vaše děti?
Já osobně herní aplikace moc nepoužívám. Venku pak jako asi většina lidí používám Google Maps k orientaci, případně audiotéku k poslechu čtených knih. Z méně častých aplikací mám moc ráda Skymap, která ukazuje a pojmenovává souhvězdí na noční obloze. To plyne z toho, že jsem jako malá měla vždy velké problémy nalézt Malý vůz a s touto aplikací je to úchvatně snadné. Uživatel se taky dozví, kde svítí planeta a kde hvězda a další zajímavosti z vesmíru.

Můj syn zatím hraje nejraději Tam a sem s myšákem, což je edukativní hra na rozvoj logického myšlení. Z pohledu rodiče oceňuji, že můžete nastavit dobu hraní a myšák se s dítětem rozloučí například po dvaceti minutách. Jako rodič se tak vyvaruji smlouvání o délku hraní. Venku se pak můžete ke hře vrátit a nechávat dítě řešit podobné logické úlohy jako ve hře, ale vystavěné například z kamínků a větviček.

3. Jsou aplikace a hry, které mohou pomoci učitelům či rodičům motivovat děti k chození ven?
Určitě existují, ale z pohledu rodiče i pedagoga je třeba mít alespoň trochu vztah k technologiím. To bývá někdy problém. Navíc celá řada zajímavých aplikací nefunguje offline. Učitelé ze základních škol pravděpodobně budou znát řadu elektronických měřících přístrojů, jejichž výstupy můžete zpracovávat na tabletu. Takové měření může děti možná víc bavit, než třeba použití obyčejného teploměru. Zajímavé ale je, že když jsme v rámci jednoho projektu u dětí zjišťovali, jaká aktivita je více ve výuce bavila a měly na výběr z práce na tabletu a práce s mikroskopem, pak výrazně „vyhrál" mikroskop. Zdá se, že reálná činnost stále ještě vede.

Pokud jste učitel a nechcete se hned hrnout do složitých aplikací, můžete využít ve výuce třeba Google Maps jako motivační prvek. Do mapy můžete zadat místa - body, na kterých děti naleznou reálné úkoly. Do telefonu můžete také nachystat třeba části fotek z míst, která s dětmi navštívíte. Děti pak musí hledat místo či objekt na fotografii a poznat, co je na ní vlastně vyobrazeno. Jsou tak více vedeny ke sledování bezprostředního okolí a zamezí se možnosti zneužívání technologie například ke kontrole sociálních sítí. Obsah takového putování vytvoříte dle cílů vaší výuky. Je možné je využít nejen v přírodopise, ale také v dějepise, občanské výuce nebo i matematice.

Jelikož jsem vystudovaná ekoložka, tak mám zmapované také aplikace, které nabízí určování rostlin a živočichů. Ty mám ráda při sobě, protože určit si, co jsme zrovna venku viděli, chytili nebo slyšeli, baví mě i mé děti.

4. A jsou aplikace a hry, které navíc venku pomáhají dětem se učit, objevovat, porozumět?
Při používání aplikací venku se většinou vyhýbám herním aplikacím. Nevnímám jako vhodné hrát je venku, a to i kvůli často ostrému světlu, které nám znemožňuje vidět dobře na obrazovku. Z pohledu objevování si možná překvapivě můžete stáhnout do telefonu například lupu, a nemusíte ji brát s sebou ven fyzicky.

Můžete udělat výlet zajímavější tím, že budete telefonem fotit a doma nechat děti fotky upravovat. Podpoříte tak nejen dovednosti práce s tabletem či počítačem, ale také určitou kreativitu a soustředění. Já sama jsem aktuálně zvědavá také na novou rozšířenou verzi Hravouky, jejíž tištěná verze nás s dětmi zaujala.

5. Brzy tu bude jaro, ideální čas pro zaposlouchání se do hlasů ptáků. Jsou aplikace, které nám mohou pomoct?
My jsme skončili u aplikace Ornithopedia Europe. Jedná se o encyklopedii ptáků s fotografií a místem výskytu. Za mě je velmi užitečné, že aplikace nabízí také možnost poslechnout si nahrávky druhů ptáků z mezinárodní databáze https://www.xeno-canto.org/. S dětmi je také možné nahrávat zpěv ptáků a danou databázi plnit, což je za mě hezká aktivita. K tomu se pak hodí mít v telefonu možnost nahrávání třeba aplikaci Audio record

(foto archiv Hrajeme si chytře)

6. Jak to vše vůbec začalo? Proč jste se rozhodli věnovat tolik svého času a energie průzkumu her a aplikací pro děti (a navíc vše sdílíte s ostatními rodiči a zájemci na webu www.hrajemesichytre.cz)?
U mě vše začalo z pozice „poznej svého nepřítele", jelikož jsem se dlouho pohybovala v oblasti environmentálního vzdělávání a netěšilo mě, že děti pořád něco řeší na telefonu. Tak jsem si řekla, že by bylo dobré poznat, zda telefon můžeme použít ve výuce jako nástroj k motivaci něco se naučit a být venku v přírodě.

Začala jsem se o téma zajímat, což vedlo i k půlroční stáži v environmentálním centru Schubz v Německu. Zde jsem našla inspiraci a seznámila se s tím, jak mobilní technologie využívat ve vzdělávání. Také se ukázalo, že lze děti snáz dostat ven, obzvlášť když jim nabídneme nějaký druh geolokační hry, případně půjdeme hledat kešky.

Poté, co se mi narodily děti, se moje pozornost přesunula k aplikacím pro nejmenší. Jelikož jsme společně s kamarádkou Michaelou zjistily, že informací existuje poskrovnu, začaly jsme psát i na web. Skrze něj informujeme o kvalitních edukativních aplikacích a píšeme zde články o rizicích a přínosech technologií pro naše děti.

Doporučujeme k přečtení z webu Hrajeme si chytře:
- pro ptačí téma článek
- inspiraci pod střechu S obrazovkou o přírodě. Aneb...když nejde jít ven.
- nejen pro děti: TEST: nejste závislí na vlastním mobilu?
- k porovnání článek: Dodržují školáci odborná doporučení o zdravém způsobu života? A jak tyto fenomény ovlivňují jejich kognitivní vývoj?
- článek Aplikace na houby
- článek: 5 vědeckých studií, které byste měli znát předtím, než dětem představíte tablet
- článek: Jsou technologie opravdu zlé?

Za rozhovor i spolupráci s hledáním „ptačích aplikací" děkujeme Zdeňce Černé z Hrajeme si chytře, kde najdete mnoho dalších tipů a rad při výběru dětských digitálních her a aplikací.

# data[].attributes.attachment_link.description
Někdy je těžké odtrhnout děti od obrazovek, a to i například ve škole o přestávkách. Mobil, tablet, počítač jsou pro děti někdy až moc přitažlivé. Existují aplikace, které mají pro děti přínos? Jsou apky, které nás vytáhnou ven? Se Zdeňkou Černou (z projektu Hrajeme si chytře) jsme si připravili první výběr aplikací, které mohou podpořit malé badatele.

# data[].attributes.body
Abyste se potkali s jarem, nemusíte vyrazit daleko od místa, kde žijete.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ptáci v zimě - sýkora, hýl a stehlík _ Bublina

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tato varianta hry na hledání pokladů k nám přišla z USA a v angličtině ji najdete pod názvem „scavenger hunt". Princip je velmi jednoduchý. Stačí vymyslet seznam věcí, které mají účastníci hry, buď jednotlivě, nebo v týmech, najít. Vyhrává ten, kdo najde vše ze seznamu v nejkratším časovém limitu.

Hra upravená na venkovní prostředí podněcuje zvídavost a pomáhá při objevování rozmanitostí přírody všemi smysly. Baví se u ní děti i dospělí a lze ji hrát kdekoliv: na zahradě, v parku, po cestě na výlet... Kouzlo hry je v tom, že při stejném zadání pokaždé dojdete k jinému výsledku.

Příprava

seznam věcí ke hledání (inspirujte se zde)

krabička, pytlíček na nalezené poklady

Jak na to:
Základem je seznam, který může mít různé provedení. Buď klasicky napsaný na papíře k rozdání všem účastníkům hry, nebo nakreslený křídou na chodník. Pro menší děti se hodí ukázka předmětů, které mají hledat. Určitě přijdete na další možnosti, jak seznam kreativně pojmout. Nezapomeňte děti vybavit krabičkou nebo pytlíčkem, do kterého budou poklady sbírat. Nám se osvědčilly obaly od vajíček.

Před zahájením je vhodné si s dětmi popovídat o respektování přírodního prostředí. Při hledání pokladů v přírodě bychom se měli chovat citlivě, abychom ji svými aktivitami co nejméně ničili. Třeba když hledáme kytičku, není nutné utrhnout celou rostlinu, stačí jen jeden kvítek.

Hru často používáme na výletech jako motivaci, když se dětem nechce šlapat. Zadání obvykle nemáme předem připravené a úkoly vymýšlíme společně cestou. V menším počtu dětí poklady nesbíráme, jen si je ukazujeme, některé se totiž ani nedají sebrat.
Další varianty hry:

1. Přiřaďte každé věci ze seznamu bodové hodnocení podle toho, jak je složité ji najít.

2. Místo seznamu určete každému týmu jednu barvu. Vyhrává tým, který najde nejvíce věcí ve své barvě.

3. Místo sbírání pořizujte fotky. Tato varianta přijde vhod v oblastech s chráněnými druhy rostlin, které se nemohou trhat. Do seznamu pak můžete přidat i zvířata, hmyz nebo věci, které sbírat nelze.

Tip jak se ven vybavit: Při svém zkoumání přírody děti objeví spoustu věcí, kterých se nechtějí jen tak vzdát. Je dobré s tím počítat předem a dětské poklady mít kam dát např. do dětského batůžku. Další tipy najdete zde.

# data[].attributes.attachment_link.description
Tato varianta hry na hledání pokladů k nám přišla z USA a v angličtině ji najdete pod názvem „scavenger hunt". Princip je velmi jednoduchý. Stačí vymyslet seznam věcí, které mají účastníci hry, buď jednotlivě, nebo v týmech, najít. Vyhrává ten, kdo najde vše ze seznamu v nejkratším časovém limitu.