# data[].attributes.body
M-learning és un mètode d'ensenyança - aprenentatge que empra petits dispositius de mà mòbils com telèfons intel·ligents, tabalets, PDA, Ipod, etc. amb connexió wifi. Aquest aprenentatge es pot dur a terme a través de la xarxa o utilitzant aplicacions concretes.

# data[].attributes.attachment_link.title
Características y ventajas del m-learning

# data[].attributes.attachment_link.description
Con verdadero pesimismo puede escribirse contra la educación, pero el optimismo es imprescindible para estudiarla y para ejercerla...

# data[].attributes.body
Es un mètode d'aprenentatge que combina l'educació presencial amb l'educació en línia i/o virtual, activitats dins i fora de les aules.
Un dels avantatges principals és que s'adapta el ritme de treball de l'estudiant.

# data[].attributes.body
Una comunitat de pràctica és "un grup de persones que comparteixen una preocupació, un conjunt de problemes o un interès comú sobre un tema, i que aprofundeixen el seu coneixement i expertesa en aquesta àrea a través d'una interacció continuada".(Wenger 1998).
Educació demà és un exemple de comunitat en pràctica per compartir iniciatives, projectes i noves tendències educatives a catalunya
www.educaciódema.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
Al vídeo s'explica breument el contingut i les eines d' EDUCACIÓ DEMÀ #Edudema un projecte per a innovadors educatius de la Fundació Jaume Bofill http://www.fbofill.cat/ És una plataforma de treball per compartir, inspirar-te i aprendre noves solucions i iniciatives educatives d'altres com tu. Amb les millors pràctiques i tendències d'avui creem l'EDUCACIÓ DEMÀ.

# data[].attributes.headline
Les frustracions de l'estudiant en línia

# data[].attributes.subject
Les frustracions de l'estudiant en línia

# data[].attributes.body
Aquest nou rol, canvi en l'actitud del discent, s'acompanya de noves actituds i conseqüències negatives que deriva a frustracions.

# data[].attributes.body
Educacó oberta, lliure, gratuita i no presencial, trenca barreres temps, espai i econòmiques on tothom pot ser docent i discent.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
per

Suposem que no cal que a hores d'ara expliquem més coses sobre la Wikipèdia, però amb aquesta informació que ara us oferim potser trobareu alguna cosa d'interessant:

La Wikipèdia és una enciclopèdia lliure on line escrita col.laborativament per milers de persones que el què vol és posar a l'abast de tothom el màxim de coneixement amb el màxim de qualitat. Per a mantenir la qualitat dels seus continguts, els wikipedistes es troben en forums oberts i corregeixen, verifiquen informació i confermen les fonts fiables de les informacions que es van introduint. Qualsevol persona amb inquietuds i ganes pot fer part d'aquesta gran família internacional. Realitzada en més de 250 idiomes, la Wikipedia rep entre 10 i 20 milions de visites cada hora!!!

A Catalunya tenim una comunitat de wikipedistes molt important i activa, de fet entre ells els coneixen com la Navy catalana! En català agafa el nom de Vikipèdia, tot just per a una millor fonia, i en català s'està convertint en un referent internacional en publicació d'articles: hi ha prop de 400.000 articles en cátala.

Dins aquest moviment voluntari i necessari per al be col.lectiu, hi ha especialistes que s'han centrat en el sector cultural, els anomenats GLAM-wikis que tot just fa dos anys van començar a sortir al carrer i proposar alternatives de col.laboració al sector. Catalunya n'és una zona de referència ja que s'han engetat molts projectes amb museus com el Museu Picasso, el MACBA, la Fundació Miró, el Museu d'Art de Girona, el Museu del Ferrocarril de Vilanova i la Geltrú i molts d'altres, per alliberar el coneixement, compartir-lo i ampliar-lo, una manera més interessant de co-crear i fer més accessible la Cultura.

Un exemple molt interessant i proper en el temps va ser un projecte que van realitzar amb la Fundació Miró en motiu de l'exposició Joan Miró. L'escala de l'evasió on al costat de cada obra s'hi va enganxar un codi QR que llegies des del teu dispositiu mòbil i accedies al corresponent article de la Viquipèdia. Per assegurar la qualitat de cadascun dels articles, van fer una marató d'edicions amb voluntaris vikipedistes, professionals i gent interessada a la Biblioteca de la Fundació Miró per ampliar i millorar els articles amb la documentació, catàlegs i llibres que els va cedir el museu.

Així que a Sant Boi ens hem engrescat i el Museu de Sant Boi s'ha ofert per a reunir a totes les persones que -amb un mínim d'experiència tecnològica i interès per l'entorn local- vulguin animar-se a omplir la Vikipèdia de continguts santboians... T'interessa el patrimoni, la cultura popular, els esports, la salut, l'associacionisme o l'entorn natural del teu entorn? Doncs t'hi esperem! Si tens ganes de passar una bona estona, aprendre, col·laborar i participar, doncs apropa-t'hi al taller, el glam-viki de Catalunya i els seus companys et faran saber moltes més coses d'aquesta gran eina i a més, t'ensenyaran a editar continguts...

Tens portàtil i ganes? Doncs apunta a l'agenda:

dijous 4 d'octubre a les 19h. a la Biblioteca Jordi Rubió i Balaguer
si vols més info o tens dubtes, pots dirigir-te a museu@santboi.cat

... no hi faltis, t'hi divertiràs!!!

# data[].attributes.attachment_link.title
Vi-ki-pè-dia! Anima't i assisteix al taller, podràs omplir-la de continguts santboians!

# data[].attributes.attachment_link.description
per Suposem que no cal que a hores d'ara expliquem més coses sobre la Wikipèdia, però amb aquesta informació que ara us oferim potser trobareu alguna cosa d'interessant: La Wikipèdia és una enciclopèdia lliure on line escrita col.laborativament per milers de persones que el què vol és posar a l'abast de tothom el màxim de coneixement amb el màxim de qualitat.

# data[].attributes.body
El blended learning combina la instrucció cara a cara, presencial, i la instrucció en línia, plataformes LMS, o/i EVA que possibiliten adaptar-se el ritme de l’estudiant.

# data[].attributes.body
L' e-learning és una modalitat d'aprenentatge no presencial basat en les TIC, dispositius electrònics i internet amb l'objectiu de facilitar l'accés, la evolució i la millora de la qualitat de l'educació, formació.

# data[].attributes.headline
“Vull que s’accepti l’educació en línia”

# data[].attributes.subject
“Vull que s’accepti l’educació en línia”

# data[].attributes.body
El responsable de la UOC defensa que la formació a distància és tan bona com la presencial

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Josep Anton Planell, rector de la UOC, el passat 18 de març al campus de la seva universitat. Consuelo Bautista EL PAÍS

La Universitat Oberta de Catalunya (UOC), una de les deganes en formació en línia a Espanya, fa 20 anys. Amb més de 58.000 graduats, estudiants en més de 70 països i una oferta de 72 màsters (entre propis i oficials), la UOC revisa com enfrontar-se als nous reptes de l'ensenyament en línia, com la proliferació de centres d'aquest tipus, que s'han triplicat en un lustre i que ja arriben a 230.000 alumnes. El rector d'aquesta universitat, el físic Josep A. Planell, expressa la seva preocupació perquè el Ministeri d'Educació "no reconegui la qualitat" d'aquesta modalitat i demana processos d'acreditació que assegurin la idoneïtat dels programes.

Pregunta. Algunes veus reclamen al Ministeri d'Educació un catàleg dels títols que no es poden impartir en línia. Què n'opina?

Resposta. Un dels reptes de la UOC és trencar els límits de la virtualitat. Hi ha activitats de l'aprenentatge que han de ser presencials, però tot el que sigui contingut pot treballar-se en línia. El 2016 oferirem un grau en Belles Arts, en col·laboració amb el museu Reina Sofia, però d'altres van molt més allà. La Universitat de Yale, per exemple, anuncia la posada en funcionament del grau en Ciències Mèdiques a Internet, que inclou les activitats pràctiques al campus físic però el màxim pes acadèmic és virtual.

P. Què n'espera del nou decret d'obertura de centres?

R. Em preocupa que encara no es reconegui la qualitat de l'educació en línia. Vull que s'accepti que aquesta manera d'ensenyar és igual de vàlida que la presencial. És un debat que tenen els centres més importants del món. L'estratègia del MIT per al 2020 ho veu com la manera de preservar el seu model basat en la investigació, ja que estalvia costos i creuen que no sacrifica la qualitat.

P. Però qualsevol pot oferir un curs a Internet...

R. Al mercat arribaran més empreses amb oferta de formació a Internet i cal que els continguts i els centres se sotmetin als processos d'acreditació per part de l'Aneca [Agència Nacional d'Avaluació de la Qualitat i Acreditació] i el ministeri. El 2013, uns periodistes de la BBC van inscriure un gos per cursar un MBA [màster en negocis] a l'American London University del Regne Unit. N'hi va haver prou amb el pagament de 4.500 lliures (6.200 euros) perquè li donessin el títol. És un exemple extrem, però per això m'interessa que la competència també compleixi els estàndards.

P. Què marcaria la diferència?

R. Ara tothom té la tecnologia, però al darrere hi ha d'haver un model educatiu. Penjar les anotacions de classe a la xarxa es fa des de fa anys. A la UOC, cada docent pot sol·licitar pressupost per desenvolupar un prototip d'aplicació o laboratori virtual. El 90% de la tecnologia docent és pròpia. Part del debat de la qualitat és que a les universitats en línia es faci investigació, que és el que dóna notorietat i solidesa en el món acadèmic. Aquí els estudiants també han d'interactuar entre ells, el treball en equip és fonamental.

P. Què n'opina dels graus de tres anys i els màsters de dos?

R. De mitjana, els estudiants de la UOC es demoren el doble per acabar una carrera. El 50% té més de 30 anys. Entre el 2010 i el 2014 hem doblat el nombre d'estudiants que aprofiten l'atur per formar-se. Crec que el debat no és el 3+2, sinó el 3+1+1+1, és a dir, la formació al llarg de la vida. Internet ofereix serveis; les universitats, productes. Un professional no ha de fer un màster de 60 crèdits si el que necessita és focalitzar-se en business intelligence i aquest contingut el troba en un curs massiu en línia i obert (MOOC) de cinc.

P. Com ha canviat la UOC la irrupció dels ginys?

R. Abans dèiem als estudiants que s'havien de comprar un ordinador portàtil per estudiar. Ara tot està orientat a les tauletes i estem treballant fortament perquè el material educatiu, els bufets d'advocats en línia, per dir un exemple, puguin utilitzar-se en telèfons intel·ligents. Això abarateix costos per a l'estudiant i és un factor que ajuda a la internacionalització. Estem tancant acords amb socis a Colòmbia, Xile i Mèxic. Tenim programes a la Unió dels Emirats Àrabs i el Marroc.

# data[].attributes.attachment_link.title
Entrevista | "Vull que s'accepti l'educació en línia"

# data[].attributes.attachment_link.description
La Universitat Oberta de Catalunya (UOC), una de les deganes en formació en línia a Espanya, fa 20 anys. Amb més de 58.000 graduats, estudiants en més de 70 països i una oferta de 72 màsters (entre propis i oficials), la UOC revisa com enfrontar-se als nous reptes de l'ensenyament en línia, com la proliferació de centres d'aquest tipus, que s'han triplicat en un lustre i que ja arriben a 230.000 alumnes.

# data[].attributes.body
Carnoy, M (2004). "Les TIC en l’ensenyament: possibilitats i reptes". UOC

Gonzalez,G (2016). "Qué es la educación abierta" Blogthinkbig.com

Borges, F (2007). "L'estudiant d'entorns virtuals. Una primera aproximació".

Borges,F (2005).  "La fustració de l'estudiant en línia"

Perez,M; Guitiert,M (2009). "Aprendre i ensenyar en línia" UOC

# data[].attributes.body
Cuban (1996) ens recorda que, encara que l’adquisició de la tecnologia és una decisió administrativa, emprar-la sempre ha estat decisió del professorat; una decisió basada en el grau de dificultat de dominar la tecnologia esmentada, la seva fiabilitat, la flexibilitat dels seus usos i la preservació de l’ordre a l’aula» (Maldonado, 2000, pàg. 15-16).

# data[].attributes.body
La evolució de les TIC i la seva introducció en la societat a comportat canvis a diferents sectors, laboral, social, en aquest cas ens centrem dels canvis en el món educatiu.

# data[].attributes.body
Una mica d'història de les tecnologies de la informació i la comunicació, cal saber d'on venim per entendre on anem.

# data[].attributes.attachment_link.title
La Evolución De Las Tecnologías De Información

# data[].attributes.body
No hi ha dubte que en el Web 2.0 s'assisteix a un canvi en el paper de l'usuari, que esdevé l'autèntic protagonista, adopta un paper creatiu i exerceix alhora de lector i redactor (Balagué i Zayas, 2007; Cabero i altres, 2009). Desenvolupa un rol actiu, col.laboratiu i que aprèn el llarg de tota la vida.

# data[].attributes.attachment_link.description
PAC 4. Ensenyar i aprendre en línia. Màster oficial en Educació i TIC (e-learning) Universitat Oberta de Catalunya (UOC) Curs 2013-2014

# data[].attributes.body
Cal, no sols un canvi de rol sinó d'actitud davant un grup d'alumnes que reclamen u nou mètode en el procès educatiu. (Guitert i Romeu 2011)

# data[].attributes.attachment_link.description
estretègies docents en líniaQuines qualitats ha de tenir un docent en línia?

# data[].attributes.body
És aquell aprenentatge que utilitza específicament Internet i el Web (Bates, 2005) i permet que els estudiants hi puguin participar des de qualsevol lloc, trencant les barreres de temps i espai.
- Situa l'estudiant en el centre (González i Wagenaar, 2003, pàg. 3)
- Es basa en la interacció. McConnell (2006)
- Utilitza les TIC com a mitjà. (Majó i Marquès, 2002, en Pérez-Mateo i Guitert, 2010)
- Té lloc en col·laboració (Badia i Montmió, 2001)