# data[].attributes.body
1. juli 1916. 150.000 engelske soldater i en 30 km lang front. 7:30 bevægede 66.000 mand sig frem. Efter 1 time var der 35.000 tilbage. De ville forsvare deres land.

# data[].attributes.body
Generalerne opererede med "angrebet", og i hele den militære planlægning på begge sider var der aldrig nogen plan for strategisk tilbagetog. Det er man nødt til i krig: At vige kan være god strategi. Men tilbagetog, blot at planlæge det, opfattedes som æreløst fornærmende, Der var heller ingen planer for forsvar. Da generalerne endelig indså, at man var nødt til at grave skyttegrave, havde soldaterne ikke skovle nok og gravede nogle steder med konfiskerede høtyve. Ingen havde gennemtænkt det. Generalerne opfattede fortsat stormangrebet som mystisk og mytisk: Koncentrerer vi kraften på ét sted, får vi gennembruddet. Englænderne prøvede det ved Somme og Paeschendaele, franskmændene utallige gange med katastrofale følger

# data[].attributes.body
21 Februar 1916 angreb tyskerne de franske stillinger.

Sluttede den 18 december 1916. Krigens længste slag

Tyskerne ville have Verdun, som franskmændene ikke ville overgive. Kostede franskmændene 550.000 soldater

Tyskerne mistede 434.000 soldater Den bliver kendt blodkværnen fra Verdun.

# data[].attributes.body
Slaget ved Marne var et af de første store slag i første verdenskrig

De franske og britiske tropper havde 1.082.000 soldater på deres side, og tyskerne havde 920.000 soldater på deres side.

# data[].attributes.body
Schlieffen-plan (symbol på tyskland militarisme)
Den tyske generalstabs plan for krig på to fronter mod Frankrig og Rusland.

Frankrig skulle slåes til jorden.

Rusland var næst på deres plan, hvis krigsforberedelserne ville tage længere tid.

Tyskland ville marchere gennem Belgien som var neutral og til sidst komme til England.