# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация 7

# data[].attributes.headline
Інтерактивний плакат "Проблема авторства"

# data[].attributes.subject
Інтерактивний плакат "Проблема авторства"

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження

# data[].attributes.headline
Характеристика образу Руської землі

# data[].attributes.subject
Характеристика образу Руської землі

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация 2

# data[].attributes.headline
Личак Вікторія 9-А

# data[].attributes.subject
Личак Вікторія 9-А

# data[].attributes.attachment_caption
Половець Овлур

# data[].attributes.headline
Суярко Б. 9а

# data[].attributes.subject
Суярко Б. 9а

# data[].attributes.body
Риси характеру Овлура:

Справедливий

Співчутливий

Доброзичливий

Готовий допомогти у скрутну хвилину

Хоробрий

Кмітливий

Справедливий

Найголовнішу роль зіграв у втечі князя Ігоря

" ...  Опівночі море заграло,

Мла іде стовпами-вихрами,

Ігореві-князю бог путь являє

Із землі Половецької

На землю Руську,

До отецького золотого престолу.

Погасла зоря вечорова,

Ігор спить, Ігор не спить,

Ігор мислю поле міряє

Од великого Дону

Та й до Дінця малого.

Овлур свиснув на коня за річкою:

Подає вістку князеві…

І нема вже князя Ігоря!

Стогне-гуде земля,

Шелестить трава,

Намети половецькі сколихнулися.”

Князь Ігор не довго був у половецькій неволі. Йому пощастило познайомитися з половчином Овлуром, і той допоміг князеві втекти з неволі на Україну.

Вислів “Близькій товариш може стати ворогом, а ворог другом”

чудово описує ситуацію князя та половця, тому що Овлур не тільки допоміг втекти Ігорю, а рушив разом з ним та став його

вірним товаришем.

Підготувала Суярко Богдана (9а клас)

# data[].attributes.headline
Образ Ярославни 

# data[].attributes.subject
Образ Ярославни 

# data[].attributes.attachment_link.title
Образ Ярославни Терещенко В.

# data[].attributes.headline
Жила Анастасія

# data[].attributes.subject
Жила Анастасія

# data[].attributes.attachment_link.title
Анастасія Жила - Матеріал до уроку 13.10.2022 р_

# data[].attributes.headline
Мельник Всеволод

# data[].attributes.subject
Мельник Всеволод

# data[].attributes.body
Святославу у творі шістдесят років, автор говорить про його сивині і властивих літньому віку слабкостях. Сам Святослав місцями говорить про себе, як про слабкому орлі, який все ще може воювати.Головними характеристиками Святослава є патріотизм і велика любов до своїх братів. У творі його промови можна сприйняти трохи неправильно, бо автор говорить про Святослава, як про батька Ігоря і Всеволода, однак у реальності ж вони були братами, а батьківська любов у творі може пояснюватися тим, що Святослав був мудрим і старшим з братів, а тому і відповідальність за них брав на себе, як ніби він їх батько.

# data[].attributes.headline
Атаманенко Андрій

# data[].attributes.subject
Атаманенко Андрій

# data[].attributes.body
Всеволод – один з головних героїв, він був молодшим братом головного героя – Ігоря. Його дружина – Ольга, внучка Юрія Долгорукого.

Його роль полягає в тому, що він не залишив брата Всеволода, а пішов за ним на Полоцьк у 1185 році. Саме про цю подію оповідає автор поеми. Всеволоду не пощастило, він був захоплений у полон, повернувся додому тільки через три роки. Після цього він не зупинився на своєму шляху, а ще кілька разів ходив у похід проти Полоцька.

Автор не блищить красномовством, описуючи героєм, але дещо все ж є. У похід Всеволод пішов ще молодим, йому було близько тридцяти. Ігор і Всеволод виступили проти ворога зовсім юні, за що отримали схвалення автора.

У поемі говориться, що герой хоробрий і мужній, стійкий і надійний. Особливо чітко це проглядається в моменті, коли князь тримав оборону при нападі ворогів.

Прізвисько Буй-Тур прийшло до Всеволода від порівняння його з туром (дикий бик). Це порівняння підкреслює силу князя. Вчені підтвердили той факт, що герой був міцний і мав масивне статура.

Брати Всеволод і Ігор були не разлучные і дружні. Автор повісті так само підкреслив їх теплі, родинні стосунки, не дивлячись на брутальний вигляд. Ігор всім серцем переживав за брата, оберігав його, адже так боявся втратити. Але вони вчинили непоправну помилку разом – вийшли проти ворога. Їх пристрасний характер, небажання піддаватися ворогові, не дали їм об’єднатися з іншими князями-правителями, в результаті брати зазнали поразки. Брат Святослав картає за це чоловіків, але без злості, а по-доброму, батьківськи навіть. Адже його вік був більше, ніж у братів, значить, він був досвідченіший та мудріший, прощаючи їм помилки юності

# data[].attributes.headline
Камко Анастасія

# data[].attributes.subject
Камко Анастасія

# data[].attributes.body
Кончак - це половецький хан.Він постає,як мужній,щедрий,сильний та сміливий правитель.Його сила інколи,може перерости у жорстокістьВін об'єднав під своєю владою половнців та створив сильну військову організацію.Син хана Атрака,онук хана Шарукана.Уособлює образ правителя,зацікавленого у добробуті свого народу.Хан Кончак брав активну участь у князівських уособицях Русі. Кончак був дружним із Ігорем. Вони  разом воювали на боці чернігівських князів.Після перемоги над Ігорем ,хан пішов до Переяславля,обступив місто та бився цілий день.
У 1172 і 1180 рр. підтримував сіверських князів у їхній боротьбі з іншими князівствами. Здійснив ряд походів у Переяславську Київську і Чернігівську  землі. У 1184 р. був розбитий руськими князями на р. Хоролі. У 1185 р. розбив на річці Каялі війська князя Ігоря Святославича і взяв його у полон.
Цитата:
Каже Кончак Гзакові:
«Коли сокіл до гнізда відлітає, —
То опутаймо соколя його
Красною дівчиною»

# data[].attributes.headline
Аникієнко Андрій 

# data[].attributes.subject
Аникієнко Андрій 

# data[].attributes.body
Образ природи у творі, відіграє важливу роль. Автор прертворює природу на живу, мислячу істоту, яка попереджає про небезпеку, вона стаждає та радіє разом із героями поеми. Автор прагнув у своєму творі донести до читачів важливу думку – про те, що поодинці неможливо перемогти ворога, що тільки об’єднавши зусилля, згуртувавши свої сили, можна досягти перемоги. Цю ж думку покликана виразити в поемі і природа. Яскравими, насиченими, кричущими про небезпеку фарбами застерігає вона військо Ігоря від фатальної помилки: “.. криваві зорі світло сповіщають; чорні хмари з моря йдуть, хочуть прикрити чотири сонця…”. Князь Ігорь не звертав на попередження природи, і вів свою дружину далі. Але під час подорожі його продовжувували супроводжувати похмурі, лиховісні ознаки. Ми ще не знаємо переможе князь чи ні, але природа вже готує нас до чогось не сподіваного.

# data[].attributes.headline
Образ Велеса

# data[].attributes.subject
Образ Велеса

# data[].attributes.body
Підготували Михальченко Вероніка та Арутюнян Карина.

# data[].attributes.attachment_link.title
Образ Велеса

# data[].attributes.headline
Арутюнян Карина, Михальченко Вероніка

# data[].attributes.subject
Арутюнян Карина, Михальченко Вероніка

# data[].attributes.body
«Ой покликнули Карна і Жля,

Побігли по Руській землі,

Огонь роздмухуючи

В розі полум’яному. »

Загадковими в цих двох фразах є слова Карна і Жля, з приводу яких існують різні погляди.

Представники символічного напрямку у висвітленні слів “Карна” і “Жля” трактують їх як певні символи, уособлення моральних понять. Карна означає плач, голосіння за полком Ігоревим, Жля — жаль, печаль, тугу за ним. Карна і Желя— богині-сестри печалі та жалю у давніх слов'ян, вісниці мертвих.

Є. В. Барсов вважає, що Карна (виправляє на Кар(и)-на – з и у формі двох похилих надрядкових рисочок) і Жля (виправляє на Ж(ь)ля) пов’язані з похоронним язичницьким ритуалом: Карина – плачниця мертвих, а Жьля – жалібниця, вісниця мертвих; вони виступають тут як супутниці Діви-обиди.

# data[].attributes.headline
Булденко Вероніка 

# data[].attributes.subject
Булденко Вероніка 

# data[].attributes.body
Святослав - батько двох синів Ігоря та Всеволода.
Святослав був мудрою та досвідченою людиною та справжнім патріотом своєї країни. Свого часу він зміг придушити міжусобиці та навести лад в країні.
Своєю мудрістю він зміцнив Київську Русь об'єднавши всіх князів. Зробив її ще більше могутньою та й успішно зміг побороти половців.

# data[].attributes.headline
Гориченко Даша

# data[].attributes.subject
Гориченко Даша

# data[].attributes.body
Ярославна - дружина Ігоря, яка, вирядивши в небезпечний похід чоловіка,  з тривогою чекає звістки від нього. Дізнавшись про поразку Ігорового війська, Ярославна тужить за полеглими, оплакуючи не тільки полонення Ігоря, а й загибель його воїнів. Поразка і полон Ігоря, криваві рани на його тілі — це не лише її особисте горе, це горе всього руського народу, яке пекучим болем відгукується в її душі.  Ярославна, сумуючи, плаче, мов чайка, вона, якби змогла, полетіла би пташкою до любого чоловіка, щоб, знаходячись поруч з ним, полегшити його страждання. Тоді б вона, омочивши рукав у Каялі, витерла б «кривавії рани на дужому тілі князя». Вона звертається до вітру, сонця, природи, щоб вони допомогли йому.Ярославна уособлює жіночність, вірність і красу, як зовнішню, так і духовну.
риси характеру:
чуйність і доброта;
лагідність і беззахисність;
волелюбність і щирість у почуттях;
велике почуття відповідальності;
вміння спілкуватися з природою;
любов до рідного краю.

# data[].attributes.headline
Слово про похід Ігорів” характеристика Всеволода.Слово про похід Ігорів” характеристика ВсеволодаВсеволод — брат Ігоря. Автор явно симпатизує герою, бачить в ньому сміливого воїна, здатного постояти за рідну землю.Всеволод основними рисами характеру нагадує свого брата князя Ігоря. Він є хоробрим, відважним воїном. У битві з половцями зображений як билинний богатир — «буйтур». У вирі бою князь забуває про почесті, багатство, золотий батьківський престол у Чернігові, про ласку та пестощі своєї дружини, прекрасної красуні Глібівни. Отже, Всеволод є уособленням бойової відваги й сили.Як і до Ігоря, Всеволод виявляє двоїстість. Підносячи його мужність, винахідливість, благородство, в той же час засуджує за безросудливість, необачність, егоїзм.

# data[].attributes.subject
Слово про похід Ігорів” характеристика Всеволода.Слово про похід Ігорів” характеристика ВсеволодаВсеволод — брат Ігоря. Автор явно симпатизує герою, бачить в ньому сміливого воїна, здатного постояти за рідну землю.Всеволод основними рисами характеру нагадує свого брата князя Ігоря. Він є хоробрим, відважним воїном. У битві з половцями зображений як билинний богатир — «буйтур». У вирі бою князь забуває про почесті, багатство, золотий батьківський престол у Чернігові, про ласку та пестощі своєї дружини, прекрасної красуні Глібівни. Отже, Всеволод є уособленням бойової відваги й сили.Як і до Ігоря, Всеволод виявляє двоїстість. Підносячи його мужність, винахідливість, благородство, в той же час засуджує за безросудливість, необачність, егоїзм.

# data[].attributes.body
Исаков Боря

# data[].attributes.headline
Візітів Адріана

# data[].attributes.subject
Візітів Адріана

# data[].attributes.body
У творі “Слово про похід Ігорів” образ природи відіграє важливу роль.Через природу автор передає атмосферу та емоції,співпереживання.Образ природи служить автору як портал до героїв,через який він до них звертається.У ті часи природа для людей була своєрідним знаком.Одним з найголовніших та найважливіших символів поеми стало сонячне затемнення.в давні часи це був предвісник великого лиха або попереждення про небезпеку.Князь Ігор не взяв до своєї уваги це явище.В результаті у битві перемогли половці. У поемі природа наділена людськими емоціями.Вона співчуває ,попереджає про небезпеку,допомагає Ігореві в його втечі з полону. Образ природи і справді виглядає як жива істота,зливається з людьми та їхніми діями.Автор стирає межі між двома світами,роблячи їх схожими,поєднаними гармонічно.Отже,у творі автор  показує нам тонкий зв'язок людського світу та світу природи,яким було ставлення до неї в ті часи.Через неї розкриває свої дукми та почуття.

# data[].attributes.headline
Аникеева Дарья и Стеченко Кіра

# data[].attributes.subject
Аникеева Дарья и Стеченко Кіра

# data[].attributes.body
Ярославна була дружиною князя Ігоря. Його образ не сприймається без Ярославни, вона була його символом і справжньою окрасою. Ярославна уособлює жіночність, вірність і красу, як зовнішню, так і духовну. Ярославна чекає свого чоловіка з походу, вона переймається його долею і сумує за ним. Вона є прикладом хорошої і вірної дружини, котра дійсно кохає свого чоловіка. Ярославна чуйна і добра,лагідна, щира почуттях до свого чоловіка, вірна, дуже сильна духом і патріотка рідного краю. Дізнавшись про поразку Ігорового війська, Ярославна тужить за полеглими, оплакуючи не тільки полонення Ігоря, а й загибель його воїнів. Вона тужить за чоловіком котрий потрапив у полон і ладна перетворитися в пташку і полетіти до нього, щоб облегшити його муки і витерти криваві рани. Вона звертається до вітру, сонця, природи, щоб вони допомогли йому. Дорікає вітрові, який носить полем бою ворожі стріли. І мабуть завдяки її молитвам відбулося диво. Сила кохання підкоряє собі сили природи, і птахи, ліси і води допомагають Ігореві повернутися з ворожого половецького полону. Образ Ярославни уславлює у собі образ справжніх вірних, закоханих жінок, котрі здатні на все заради свого соловіка. Це приклад справжньої жінки, яка є дуже сильною, мужньою і вірною не тільки чоловіку, а й державі.

# data[].attributes.headline
Довгаль Кіріл

# data[].attributes.subject
Довгаль Кіріл

# data[].attributes.body
Князь Ігор – це дуже патріотична людина, яка захищає свою рідну землю від найзапеклішого ворога — половців. У нього є тільки один обов’язок – захист батьківщини. Він готовий віддати життя за її свободу: «Сповнившись ратного духу, він навів свої хоробрі полки на землю Половецькую за землю Руськую». Потрапивши у полон, Ігор вірить в те що він потрапить на батьківщину: «Ігор спить, Ігор не спить, Ігор мислю поля мірить од великого Дону до малого Дінця»

Князь Ігор:

Патріот;

Рішучий;

Благородний;

Відважний, мужній;

Хоробрий, безстрашний;

Сильний;

Йому не страшна смерть, йому соромно потрапити в полон.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Гончаренко Софія

# data[].attributes.subject
Гончаренко Софія

# data[].attributes.body
Велику роль у розкритті ідеї твору, в розвитку подій, у відображенні почуттів і думок творця грає природа. Через образи навколишнього світу автор передає всі свої переживання, через них він звертається до героїв.Важливим символом у поемі є сонячне затемнення, яке бачить князь Ігор перед своїм походом. У ті часи це рідкісне природне явище означало щось погане, попереджало про небезпеку. Автор показує, що князь надходить необережно, не сприйнявши  символи природи всерйоз. І як результат – князь програє бій половцям.Природа одухотворена у повісті, наділена умінням співпереживати. Коли князь біжить з полону, вона намагається йому допомогти. Наприклад, дятли стукають, вказуючи йому правильний напрямок. Автор перетворює природу в живу істоту, яка радіє та страждає разом з героями поеми, засуджує або схвалює їх вчинки, попереджає про небезпеку, висловлює співчуття.Отже в творі «Слово про похід Ігорів» автор склав приголомшливий образ руської землі з коротких і докладних описів природи. Вона відкриває нам світ людей 12 століття, розповідає про тісний зв'язок між людиною і природою. Саме це надає твору велику художню цінність.

# data[].attributes.headline
Святослав - благородна людина і справжній патріот, що піклується про долю рідної землі. Святослав страждає через те, що напади кочівників та князівські міжусобиці спустошують Русь. Святослав звертається до інших князів з закликом  помститися «за землю Руськую, за рани Ігореві, сміливого Святославича».

# data[].attributes.subject
Святослав - благородна людина і справжній патріот, що піклується про долю рідної землі. Святослав страждає через те, що напади кочівників та князівські міжусобиці спустошують Русь. Святослав звертається до інших князів з закликом  помститися «за землю Руськую, за рани Ігореві, сміливого Святославича».

# data[].attributes.body
Святослав засуджує вчинок синів:
"Діти мої, Ігорю і Всеволоде!
Рано взялися ви землю Половецьку
мечами розити і слави собі шукати"

Святослав мудрий правитель,засуджує
між усобні війни,закликає князів об'єднатися:
"Втратили ви дідівську славу!
ви своїми чварами зачали наводити невірних на землю руську".

# data[].attributes.headline
Коваленко В.

# data[].attributes.subject
Коваленко В.

# data[].attributes.body
Овлур — половець, організатор втечі князя Ігоря з полону, що сам утік із ним на Русь гідний окремої згадки лише оскільки він наочно показує рух художнього методу др.-русск. літератури від Бонна  до Автора «Слова»  як рух до більш глибокого та правдивого осмислення світу. О. — чужий, князь Ігор — свій, і для Бояна стосунки не могли перейти межу відчуження чи ворожості. Але поетика «Слова» інша — судити з правди часу. Тут є перехід від Світла до Темряви і від Темряви до Світла, тут свій може стати чужим (ворогом), а чужий – своїм (другом), що найпереконливіше показано в образі річки Стугни.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия