# data[].attributes.body
noin 500-luvulla eaa. magadhassa syntynyt uskonto/elämänfilosofia

# data[].attributes.body
-Kiinalainen filosofia uskonto
- syntyi 300-500eaa
- levinnyt lähinnä kauko itään
- on kyski kiinan kolmesta suuresta uskonnosta
- korostaa moniarvousuutta, yksilökeskeisyyttä ja luonnon mystiikkaa
- lukuisia jumalia
- jumalten hierarkian huipulla on Jadekeisari

# data[].attributes.body
kannattajia 20-50 milj

# data[].attributes.body
Moraalinen ja yhteiskunnallinen oppi, joka kehittyi kiinalaisen filosofin Kungfutsen opetuksista.

# data[].attributes.headline
Buddhalaisuus on Magadhassa (nyk. osa Intiaa) noin 500-luvulla eaa. syntynyt elämänfilosofia tai uskonto. Sen perustaja on yleensä historiallisena henkilönä pidetty prinssi Siddhartha Gautama, joka kuitenkin luopui rikkauksistaan ja tuli myöhemmin Buddhaksi eli valaistuneeksi (kirj. ”herännyt”). Hän itse opetti olevansa tavallinen ihminen, ei jumala tai profeetta. Buddhalaisia on maailmassa noin 490 miljoonaa.Usein kiistellään siitä, pitäisikö buddhalaisuus luokitella uskonnoksi vai elämänfilosofiaksi.[1] Tämä johtuu mm. siitä, että toisin kuin useimpien uskontojen perustajat, Buddha ei opettanut minkään jumalten palvontaa eikä ylistänyt sokeaa uskoa.[2] Sen sijaan Buddha kehotti oppilaitaan ajattelemaan itse ja tutkimaan opetuksia kriittisesti niiden ymmärtämiseksi[3]. Kuuluisassa Kalamasutrassa Buddha sanoo, ettei mitään tule uskoa ”vain siksi että niin on usein sanottu tai niin on tapana uskoa – – vain koska niin huhutaan tai niin sanotaan pyhissä teksteissä – – vain päättelyn tai olettamusten pohjalta – – tai sen ajatuksen perusteella, että ’tämä munkki on opettajamme.’”[4][5]Buddhalaisuuden tärkein opetus on, että elämässä on kärsimystä (paal. dukkha) tai se on epätyydyttävää[6], eivätkä ohimenevät asiat voi tuottaa todellista onnea. Tästä huolimatta buddhalaisuus ei ole pessimistinen uskonto[7], sillä kärsimyksestä voi myös vapautua. Buddhan neljän jalon totuuden mukaan kärsimystä on (ensimmäinen totuus), mutta sillä on syy eli janoaminen sekä tietämättömyys (toinen totuus), se voidaan lopettaa pääsemällä irti sen syistä ja valaistumalla (kolmas totuus), ja on olemassa tapa saada se loppumaan: jalo kahdeksanosainen polku (neljäs totuus).Buddhalaisuuden keskeinen päämäärä on valaistuminen eli nirvana, joka nähdään kaiken kärsimyksen loppuna. Valaistumisen voi saavuttaa kehittämällä jaloa kahdeksanosaista polkua, joka jakaantuu kolmeen pääosaan: hyveen, keskittymisen ja viisauden kehittämiseen. Valaistunut tajuaa olemassaolon perimmäisen luonteen eikä siksi enää takerru maailmaan. Näin hänen takertumisensa lakkaa, ja sen myötä myös kärsimys.

# data[].attributes.subject
Buddhalaisuus on Magadhassa (nyk. osa Intiaa) noin 500-luvulla eaa. syntynyt elämänfilosofia tai uskonto. Sen perustaja on yleensä historiallisena henkilönä pidetty prinssi Siddhartha Gautama, joka kuitenkin luopui rikkauksistaan ja tuli myöhemmin Buddhaksi eli valaistuneeksi (kirj. ”herännyt”). Hän itse opetti olevansa tavallinen ihminen, ei jumala tai profeetta. Buddhalaisia on maailmassa noin 490 miljoonaa.Usein kiistellään siitä, pitäisikö buddhalaisuus luokitella uskonnoksi vai elämänfilosofiaksi.[1] Tämä johtuu mm. siitä, että toisin kuin useimpien uskontojen perustajat, Buddha ei opettanut minkään jumalten palvontaa eikä ylistänyt sokeaa uskoa.[2] Sen sijaan Buddha kehotti oppilaitaan ajattelemaan itse ja tutkimaan opetuksia kriittisesti niiden ymmärtämiseksi[3]. Kuuluisassa Kalamasutrassa Buddha sanoo, ettei mitään tule uskoa ”vain siksi että niin on usein sanottu tai niin on tapana uskoa – – vain koska niin huhutaan tai niin sanotaan pyhissä teksteissä – – vain päättelyn tai olettamusten pohjalta – – tai sen ajatuksen perusteella, että ’tämä munkki on opettajamme.’”[4][5]Buddhalaisuuden tärkein opetus on, että elämässä on kärsimystä (paal. dukkha) tai se on epätyydyttävää[6], eivätkä ohimenevät asiat voi tuottaa todellista onnea. Tästä huolimatta buddhalaisuus ei ole pessimistinen uskonto[7], sillä kärsimyksestä voi myös vapautua. Buddhan neljän jalon totuuden mukaan kärsimystä on (ensimmäinen totuus), mutta sillä on syy eli janoaminen sekä tietämättömyys (toinen totuus), se voidaan lopettaa pääsemällä irti sen syistä ja valaistumalla (kolmas totuus), ja on olemassa tapa saada se loppumaan: jalo kahdeksanosainen polku (neljäs totuus).Buddhalaisuuden keskeinen päämäärä on valaistuminen eli nirvana, joka nähdään kaiken kärsimyksen loppuna. Valaistumisen voi saavuttaa kehittämällä jaloa kahdeksanosaista polkua, joka jakaantuu kolmeen pääosaan: hyveen, keskittymisen ja viisauden kehittämiseen. Valaistunut tajuaa olemassaolon perimmäisen luonteen eikä siksi enää takerru maailmaan. Näin hänen takertumisensa lakkaa, ja sen myötä myös kärsimys.

# data[].attributes.body
Ei varsinaisesti ole uskonto, sillä jumalakäsitystä ei ole. Jumalan sijaan palvotaan esi-isiä ja taivasta.

# data[].attributes.headline
Tärkeimmät hyveet ovat inhimillisyys, oikeudenmukaisuus, hyvät tavat, viisaus sekä uskollisuus.

# data[].attributes.subject
Tärkeimmät hyveet ovat inhimillisyys, oikeudenmukaisuus, hyvät tavat, viisaus sekä uskollisuus.

# data[].attributes.body
Keskeisimmät tekstit ovat Viisi klassikkoa ja Neljä kirjaa.

# data[].attributes.headline
Taolaisuudessa kaiken keskellä on Tao. Taolaisuus voidaan tulkitita tien isäksi, elämäksi, jumalaksi sekä asioiden luonnolliseksi järjestykseksi.

# data[].attributes.subject
Taolaisuudessa kaiken keskellä on Tao. Taolaisuus voidaan tulkitita tien isäksi, elämäksi, jumalaksi sekä asioiden luonnolliseksi järjestykseksi.

# data[].attributes.body
Perusperiaatteena on  parantaa ja lisätä hyvinvointia yhteiskunnassa jalon käytöksen kautta.

# data[].attributes.body
- syntyi 500eaa Kiinassa
- kehittyi kungfutsen filosofian opeista
- pohjaituu kiinassa kauan olleisiin instituutioihin ja pitkä aikaiseen käytäntöön sekä sukujärjestelmään
- eivät usko jumaliin tai tuon puoleiseen vaan esi-isien palvontaan ja uskovat taivaaseen ihnimillisenä voimana

# data[].attributes.body
Kungfutselaisuuteen liittyvät esi-isien palvonta ja usko taivaaseen yli-inhimillisenä voimana.

# data[].attributes.body
- syntyi n. 500eaa
- elämän filosofia tai uskonto
- perustaja oli prinssi Siddhartha Gautama
- keskeinen päämäärä on valaistuminen eli nirvana nähdään kaiken kärsimyksen loppuna
- valaistuksen saavuttaa kehittämällä jaloapolkua joka jakaantuu kolmeen pääosaan: hyveen, keskittymiseen ja viisauden kehittämiseen